запорізький апеляційний суд

 
Провадження №33/807/311/20	Головуючий у 1-й інстанції Білоусова О.М.	
Єдиний унікальний №310/339/20	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.173 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 травня 2020 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Семенченка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 березня 2020 року, якою
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
       притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 27.12.2019 року о 07 год. 30 хв.  ОСОБА_1  за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, СОТ «Хімік», біля дачі №382 висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок.  
ОСОБА_1 визнано винним за ст.173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_2 є керівником СОТ «Хімік» і у нього є на меті зробити неможливим проживання його з дружиною та дітьми на території СОТ «Хімік». ОСОБА_2 систематично оговорює його з приводу політичних та інших мотивів. 
Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Семенченка В.А., які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
З наведеними висновками погоджується й суд апеляційної інстанції.
Так, стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 провину свою не визнав та пояснив, що 27.12.2019 року він взагалі не бачив ОСОБА_2 , оскільки не був на вулиці та спав. 
Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: 
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №289384 від 06 січня 2020 року; 
- заявою ОСОБА_2 від 27.12.2019 року; 
- заявою від імені членів ОКСТ «Хімік» від 23.12.2019 року;
- характеристикою на ОСОБА_1 ;
- довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;
- свідоцтвом про народження дітей;
- показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який пояснив, що 27.12.2019 року близько о 07 годині ранку він мав зустрітися із ОСОБА_3 Коли ОСОБА_2 проходив повз будинку ОСОБА_1 останній стояв у своєму дворі та спитав ОСОБА_2 «В чому проблема?». Після чого виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. Додатково пояснив, що правопорушник часто виражається нецензурною лайкою не лише на його адресу, а й на адресу інших членів СОТ, взагалі є людиною конфліктною та грубою;
- показаннями свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 27.12.2019 року вранці ОСОБА_4 йому зателефонував ОСОБА_5 та вони домовилися зустрітися. Коли свідок вийшов на вулицю, по якій проживає ОСОБА_1 , останній стояв сам у своєму дворі та ОСОБА_2 , який був зовні, ображав нецензурними словами. Додав, що його ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою також в інший день. 
Суд першої інстанції обґрунтовано критично віднісся до показів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не взяв їх до уваги при прийнятті рішення з приводу того, що 27.12.2019 року ОСОБА_1 проспав та не супроводжував дитину до школи, а це зробила свідок ОСОБА_6 та відповідно зранку взагалі не бачив ОСОБА_2 , так як станом на 27.12.2019 року в школах міста тривали зимові канікули. 
Покази ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно розцінив як намагання допомогти своєму чоловіку та товаришу уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення.
Доводи ОСОБА_1 про те, що його обмовляють і він не скоював вищевказане правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суперечать наведеним вище доказам, які містяться в матеріалах справи.
При цьому суддею виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.
З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_1 . 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 березня 2020 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 310/339/20