У Х В А Л А        
 
16 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 465/7959/18
провадження № 61-5758ск20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Львівський науково - дослідний радіотехнічний інститут» на постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справіза позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський науково - дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати зарплати,
встановив:
28 грудня 2018 року  ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Державного підприємства «Львівський науково - дослідний радіотехнічний інститут»(далі -   ДП «ЛНДРТІ»)про стягнення на його користь зарплатного боргу - компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати           в розмірі 10573, 33 грн відповідно до наданого розрахунку з покладанням судових витрат на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно із судовим наказом Франківського районного суду містаЛьвова №465/2134/14-ц, виданим 03жовтня 2014 року, по стягненню з ДП «ЛНДРТІ» на його користь заборгованості по заробітній платі в розмірі 7682, 03 грн відділом ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області було відкрито виконавче провадження № 45107696, яке згідно із постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 45107696 від 30травня 2018 року було закінчене, так як борг боржником був погашений та вказана сума боргу була перерахована на його зарплатну банківську карту 31 травня 2018 року.
Зазначена заборгованість по заробітній платі відповідно із довідкою № 110 від      25 лютого 2014 року, включає в себе нараховану зарплату: за квітень 2012 року - 6 963, 93 грн; за січень 2014 року - 718, 10грн. 
Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» та постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» №159 від 21 лютого 2001 року йому належить компенсація за затримку виплати заробітної плати.
Розмір суми компенсації, обчислений відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 159, становить: зарплати за квітень 2012 року - 9 582, 36 грн; зарплати за січень 2014 року - 990, 97 грн. Загальна сума компенсації становить           10 573, 33 грн.  Згідно із довідкою №403 від 13грудня 2018 року, виданою              ДП "ЛНДРТІ" йому невірно нарахована сума компенсації - 2 953, 34 грн. 
Просив стягнути з відповідача зарплатний борг - компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - в розмірі           10 573, 33 грн. 
Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 24 квітня 2019 року          у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2020 року вищевказане рішення суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ДП "ЛНДРТІ" накористь ОСОБА_1                    10 573,33 грн компенсаційних виплат грошових доходів втрати частини зарплати   у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Вирішено питання судових витрат.
19 березня 2020 року ДП "ЛНДРТІ" направило засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2020 року, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заявник зазначив, що дана справаоскаржується з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) .
У касаційній скарзі ДП "ЛНДРТІ" посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на виплати, які мали разовий характер: вихідну допомогу та компенсацію за несвоєчасний розрахунок за попередній період - компенсація не може бути нарахована. Крім цього, заявник зазначає, що справа має виняткове значення для підприємства. 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах         з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.
Ціна позову в цій справі становить 10 573, 33 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).
Наведені у касаційній скарзіобставини, передбачені підпунктом «а» пункту               2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскількизаявник не навів прикладів неоднакового застосування судами норм права у подібних правовідносинах.
Щодо доводів про те, що справа має виняткове значення для заявника, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав належних доказів, які б свідчили про те, що справа має, для нього виняткове значення. Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє              у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження)              у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Львівський науково - дослідний радіотехнічний інститут» на постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справіза позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський науково - дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати зарплати відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          С. О. Карпенко
 
                                                                                                          В. А. Стрільчук