КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110  м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а,
                                                                                                                                                                                 
Справа № 753/4512/19                                                              Головуючий у 1 інстанції - Трусова Т.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1330/2020                                       Доповідач - Мараєва Н.Є.
 
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Мараєвої Н.Є.
      Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі: Гаврюшенко К.О.
розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду  в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 
на ухвалу Дарницького  районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року 
у справі за заявою Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Наталії Василівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника
Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
 
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дарницького  районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року задоволено заяву Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Наталії Василівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.
Звернуто стягнення на належне боржнику ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,8 кв.м.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дарницького  районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року  відмовити в задоволенні подання,  посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми процесуального права.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, улютому 2019 р. головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Н.В. звернулася до суду із заявою про звернення стягнення на належну боржнику  ОСОБА_2  Ѕ  частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,8 кв.м.
Обгрунтовуючи подання зазначала, що на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 753/20894/15 від 23.05.2017 виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_3  боргу в сумі 323898,22 грн. та 3238,98 грн. судових витрат.
22.08.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51982058, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та винесено постанову про арешт на майно боржника та оголошення заборону на його відчуження.
Під час здійснення виконавчих дій встановлено, що боржник  ОСОБА_2  володіє часткою майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 - придбаної у період шлюбу з  ОСОБА_1 .
У зв`язку з цим державний виконавець звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника у праві спільної сумісної власності.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2018 року, яка набрала законної сили 30.04.2018 року, задоволено подання державного виконавця.
Визначено, що частка боржника  ОСОБА_2  у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,8 кв.м (зареєстрованої за ОСОБА_1 , рішення про державну реєстрацію від 30.01.2013 року, підстава: свідоцтво про право власності НОМЕР_2 03.10.2012) становить Ѕ  частину цього майна.
Постановою від 15.06.2018 державним виконавцем накладено арешт на Ѕ  частини вищевказаної квартири.
Зважаючи на те, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані три неповнолітні дитини, і орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації відмовив державному виконавцю у наданні дозволу на реалізацію Ѕ  частини вищевказаної квартири у рахунок погашення боргу згідно рішення суду, існує необхідність у зверненні до суду із відповідним поданням про надання дозволу на примусову реалізацію мана боржника.
Постановлюючи ухвалу про звернення стягнення на нерухоме майно суд виходив з того, що у боржника ОСОБА_2 відсутнє інше майно, за рахунок якого можливо провести виконання судового рішення, окрім нерухомого майна, яким він володіє спільно з ОСОБА_1 , і яке він не зареєстрував на своє ім`я у встановленому законом порядку.
Проте, із такими висновками суду погодитися не можна.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначала, що квартира АДРЕСА_2 на яку звернено стягнення не належить боржнику, оскільки, 22 січня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя, посвідчений ПНКМНО Кириленко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №38, де відповідно до п. 2 цього договору, враховуючи інтереси дітей колишнього подружжя, до ОСОБА_1 перейшла у власність квартира АДРЕСА_2 .
Відсутність заборони відчуження квартири, арешта чи обтяження іпотекою підтверджується інформацією з відповідних реєстрів, виданими ПНКМНО Кириленко Л.В. 22 січня 2018 року.
Крім того, відповідно до п.2 договору про поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя у власність ОСОБА_2   перейшов легковий автомобіль марки КІА CERATO, легковий седан-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Також зазначала, що її не було залучено до участі у розгляді подання, орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації відмовив державному виконавцю у наданні дозволу на примусову реалізацію майна боржника.
Проте, суд першої інстанції всупереч норми ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», відповідно до якої держава охороняє та захищає права та інтереси дітей при вчинені правочинів щодо нерухомого майна, фактично звузив права трьох дітей щодо користування квартирою; що не припустимо зменшення або обмеження прав та охоронюваних законом інтересів дітей, при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень, право користування якими такі мають.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Верховного Суду від 15 січня 2020 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2018року, якою частка боржника ОСОБА_2  у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,8 кв.м (зареєстрованої за ОСОБА_1 , рішення про державну реєстрацію від 30.01.2013 року, підстава: свідоцтво про право власності НОМЕР_2 03.10.2012) становить Ѕ  частину цього майна та постанову Київського апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року, якою залишено без змін ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2018 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
З огляду на викладене судова колегія вважає, що  доводи апеляційної скарги є слушними, оскільки, суд першої інстанції не перевірив і не з`ясував яким чином можуть бути порушені права інших осіб, чи дійсно боржник  ОСОБА_2  володіє часткою майна - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та чи належним чином державним виконавцем здійснено перевірки майнового стану боржника.
Висновок суду був зроблений  без належного дослідження всіх обставин справи, є передчасним, а тому, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про звернення стягнення на нерухоме майно.
За таких обставин ухвалу не можна вважати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні подання.
Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Ухвалу Дарницького  районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року - скасувати і постановити нову, якою в задоволенні подання Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Наталії Василівни про звернення стягнення на належне боржнику ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме: Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,8 кв.м. - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено 12 березня 2020 року.
 
Головуючий:                            
                                                             Судді: