Єдиний унікальний номер 219/11816/19
Номер провадження 33/804/50/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року                                                                                                       м. Бахмут

Суддя  судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гостренко С.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою  захисника Гостренко С.Д. на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду першої інстанції встановлено, що 28.09.2019 року о 10-00 год. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450556 відносно ОСОБА_1 , в якому вказано, що 28.09.2019 року о 09-00 год. у м. Бахмут по вул. Б. Хмельницького, буд. № 1А, останній керував мотоблоком т/з об`ємом 80 см куб. з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від продуття  алкотестеру «Драгер» на місці зупинки, та проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився у присутності свідків. Порушив вимоги п. 2.5 ПДР, скоїв правопорушення, передбачене ч 1 ст. 130 КпАП України.

З таким рішенням не погодилась захисник Гостренко С.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати, винести нову, якою закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивує тим, що суд дослідив матеріали справи та допитав в якості свідка поліцейського, що склав протокол щодо ОСОБА_1 , без участі останнього та його захисника, при цьому захисник заздалегідь подавала заяву про відкладення слухання справи через хворобу ОСОБА_1 , яку судом не взято до уваги.
Крім того, захисник Гостренко С.Д. зазначає, що чинним КУпАП не передбачено допит поліцейських, що складають протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки робітники поліції не є учасниками провадження, відповідно до глави 21 КУпАП, у зв`язку з чим, вказані дії суду, на думку захисника, є незаконними. Звертає увагу, що допит поліцейського ОСОБА_2 за ініціативою суду порушує принцип змагальності та порушує право ОСОБА_1 на захист. Захисник Гостренко С.Д. вважає, що поліцейський в даному випадку є зацікавленою особою, тому його покази не можуть бути взяті судом до уваги.
Також захисник зазначає, що суд при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на виклику яких наполягав ОСОБА_1 та його захисник, не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо обставин, при яких ОСОБА_1 зробив запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Все вищевказане, на думку захисника, ставить під сумнів неупередженість суду при ухваленні постанови у справі стосовно ОСОБА_1 .
Крім того, захисник Гостренко С.Д. просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що повний текст постанови отримано нею 2 січня 2020 року поштою.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку, доводи  апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, апеляційна інстанція доходить наступних висновків.
Перш за все, слід зазначити, що апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 23 грудня 2019 року у зв`язку з чим останнім днем принесення апеляційної скарги є 02 січня 2020  року включно, однак, захисник Гостренко С.Д. подала апеляційну скаргу лише 09 січня 2020 року.  
Разом з тим, як стверджує захисник, копію оскаржуваного рішення нею отримано лише 2 січня 2020 року, дані, які спростовують зазначене, в матеріалах справи відсутні, натомість містяться супровідні листи, відповідно до яких, оскаржувану постанову ОСОБА_1 та захиснику Гостренко С.Д. направлено тільки 28 грудня 2019 року (а.с.45,46).
Більш того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанову щодо ОСОБА_1 (єдиний унікальний номер 219/11816/2019) було надіслано до реєстру тільки 27 грудня 2019 року, оприлюднено 02 січня 2020 року, тобто раніше вказаної дати 2 січня 2020 року  ані у захисника, ані у особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не було реальної можливості ознайомитись з постановою суду.  В судовому засіданні апеляційного суду захисник Гостренко С.Д. пояснила, що повний текст постанови  23  грудня 2019 року не оголошувався, що узгоджується з наведеними вище фактами. Крім того,  з 4 по  7 січня 2020 року  були вихідні. 
Аналізуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що можливість скласти обґрунтовану та вмотивовану апеляційну скаргу у захисника з`явилась з дня отримання повного тексту постанови від 23 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 , тобто з 2 січня 2020 року.
На підставі викладеного, враховуючи незначний термін пропуску строку, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.
Що стосується доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Наведені норми чинного законодавства судом першої інстанції в повному обсязі не виконано.
Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд зазначив, що в судовому засіданні були оглянуті матеріали з місця пригоди та з`ясовано, що водій ОСОБА_1 категорично відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку.
Крім того, суд взяв до уваги пояснення поліцейського ОСОБА_2 , якого допитано в якості свідка в судовому засіданні, який конкретно зазначив, що водій ОСОБА_1 категорично відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, про що не заперечує і сам ОСОБА_1 , власноруч зазначивши цей факт в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього, та особисто підписавши вищевказаний протокол. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, а саме: відмови від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, підтверджена матеріалами справи: поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, останній власноручно вказав, що від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився в присутності понятих, поясненнями свідка, який також підтвердив факт відмови правопорушником проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку. 
Також  суд зазначив, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом – мотоблоком з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що він особисто зазначив, і на що звернула увагу його дружина, вони не заперечували цей факт, та що підтвердив свідок ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 .
Крім того, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, суд не взяв до уваги пояснення останнього з приводу того, що відмовився він саме від медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки не мав час їхати до лікарні, при цьому продувати алкотестер «Драгер» йому не пропонували.
З таким твердженням суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони  не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, допитаний в судовому засідання суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 28 вересня 2019 року керував мотоблоком і його зупинили співробітники поліції. ОСОБА_1 зазначив, що причиною зупинки стале те, що працівникам поліції не сподобалось як сидить водій за кермом мотоблока. ОСОБА_1 пояснив, що є інвалідом ІІІ групи у зв`язку із захворюваннями,  пов`язаними з хребтом, тому сидить за кермом так, як йому зручно, що викликало підозри у працівників поліції. Також ОСОБА_1 пояснив, що взагалі не вживає алкогольні напої, оскільки має незадовільний стан здоров`я. 
Далі, ОСОБА_1 стверджував, що працівники поліції йому запропонували проїхати до лікарні для медичного огляду на стан сп`яніння, і він вже був готовий їхати до лікарні на огляд, однак працівники поліції фактично відмовили його це робити, повідомивши, що це незадовільно відіб`ється на репутації ОСОБА_1 . 
На підставі  наведеного, а також у зв`язку з тим, що останній поспішав додому, оскільки йому зателефонував молодший син та повідомив, що матері ОСОБА_1 стало зле, йому довелось відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 пояснив, що його матір була важко хворою людиною і потребувала догляду, у січні 2020 року вона померла. 
Крім того, ОСОБА_1 звернув увагу, що на місці зупинки йому не пропонували продути «Драгер», а їхати в медичний заклад у нього не було часу у зв`язку з вищевказаними обставинами.
Більш того, ОСОБА_1 наполягав на тому, що будь-яких свідків чи понятих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було.
Вказані свідчення ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції визнає правдивими, оскільки вони узгоджуються з доказами, що наявні в матеріалах справи.
Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що 28 вересня 2019 року їй зателефонував чоловік – ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили працівники поліції, у зв`язку з чим їй необхідно привезти документи на мотоблок, яким керував ОСОБА_1 , що вона і зробила.
Свідок зазначила, що на місці зупинки поліцейськими її чоловіка були присутні тільки два поліцейських, ОСОБА_1 та вона, будь-яких понятих не було.
ОСОБА_5 повідомила, що бачила, як ОСОБА_1 сідав до машини поліцейських та підписував якісь документи, крім того чула, що поліцейські говорили  її чоловіку, що їхати до лікарні для медичного огляду йому не потрібно, оскільки це незадовільно відіб`ється на його репутації.
Свідок наполягала, що в її присутності ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, стверджувала, що в її присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 продути алкотестер  «Драгер». 
Крім того, ОСОБА_5 підтвердила свідчення ОСОБА_1 , що останній протягом тривалого часу не вживає алкоголь та спростувала твердження суду, що, начебто, на місці зупинки ОСОБА_1 сварила чоловіка за те, що той сів за кермо, маючи запах алкоголю. Свідок наполягала, що взагалі не розмовляла з поліцейськими.
Так,  згідно інформації, наданої начальником СРПП №2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції В. Царком, в період часу з 26 по 29 вересня 2019 року інспектор СРПП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Тумасов В.В., на підставі наказу генерала М ОСОБА_6 від 25.09.2019 року №2539,  був задіяний в оперативно-профілактичному відпрацюванні на території обслуговування Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області. 
Під час  відрядження інспектор ОСОБА_2 для здійснення своїх службових обов`язків спеціальних технічний засіб – алкотестер «Драгер» не отримував.
Відповідно інформації, що надав т.в.о начальника Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області підполковник поліції  Я. Меженний, інспектору СРПП №1 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області старшому лейтенанту поліції Тумасову В.В., Бахмутським ВП 28 вересня 2019 року алкотестер «Драгер» не видавався.
Аналізуючи наведену інформацію, апеляційна інстанція доходить висновку, що твердження ОСОБА_1 в частині того, що на місці зупинки йому не пропонували продути алкотестер «Драгер» відповідає фактичним обставинам справи, оскільки працівнику поліції ОСОБА_7 .В. в день складання останнім протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не видавався для здійснення його службових обов`язків спеціальний технічний засіб – алкотестер «Драгер».
Допитаний в якості свідка інспектор ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно є працівником поліції, 28 вересня 2019 року він патрулював в місті Бахмуті разом зі старшим сержантом поліції Федоровим О.О. Свідок вказав, що саме він склав протокол стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, шляхом продуття алкотесту  «Драгер», так і в медичному закладі. Вказав, що протокол складено в присутності двох свідків, як це вимагає чинне законодавство. Крім того свідок зазначив, що відеофіксування адміністративного правопорушення не здійснювалось. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень вказаного свідка, оскільки вони не підтверджуються будь-якими доказами, а в частині факту пропозиції працівниками поліції продути ОСОБА_1 газоаналізатор взагалі спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи і, які викладені в цій постанові вище.
Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до наказу генерала поліції ОСОБА_8 від 25.09.2019 року №2539, особовий склад забезпечено табельною та автоматичною вогнепальною зброєю, набоями до неї та засобами індивідуального захисту, що свідчить про факт відсутності алкотесту «Драгер» в екіпажі, до складу якого входили поліцейські  ОСОБА_2   і ОСОБА_9 (а.с. 115-116).
Згідно норм статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Слід звернути увагу, що для повного та всебічного розгляду справи, а також перевірки тих обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційна інстанція неодноразово викликала в судове засідання, шляхом направлення судових повісток на адреси, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях до протоколу, свідків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак конверти з судовими повістками повертались на адресу суду з позначкою «за зазначеною адресою не проживає» або «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».
Більш того, суд направляв судові повістки свідкам як за адресою в місті Бахмуті, так і за адресою в м. Часів Яр, оскільки в ході слухання справи були підстави вважати, що працівник поліції міг помилитися у назві міста, коли складав протокол та записував дані свідків.
Апеляційний суд, з метою встановлення адреси реєстрації місця проживання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , звернувся з відповідним запитом до Відділу реєстрації Бахмутської міської ради і, згідно відповідей першого заступника міського голови Савченко Т.М. від 25.02.2020 року №889 та №890, за даними реєстру Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, інформація про реєстрацію місця проживання фізичних осіб ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), відсутня.
Апеляційна інстанція також проаналізувала рапорт інспектора СРПП №1 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Тумасова В.В., що міститься в матеріалах справи (а.с. 42), відповідно до якого, у поліцейського не знайшлось можливості доставити свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання суду першої інстанції у зв`язку з тим, що останні  не проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказаний рапорт піддано критиці, оскільки згідно інформації, що міститься на офіційному сайті Укрпошта, вулиця Солідарності в місті Бахмуті Донецької області відсутня (а.с. 117-122).
Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння  результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння  за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення        огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду.
Згідно з п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У п. 3 Розділу І Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).   
Аналізуючи вищевказані норми права та конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить  висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами, за відсутності можливості  допитати свідків,  встановленого факту відсутності у працівників поліції алкотестеру, і, як наслідок, порушення вимог ст. 266  КУпАП щодо порядку проведення огляду, вина  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення є недоведеною,. 
Таким чином, апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а саме того факту, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, а сам протокол складено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.
На підставі викладеного, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанову суду першої інстанції слід скасувати, а справу закрити, відповідно до вимог ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання  захисника Гостренко С.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення апеляційного строку задовольнити.
Поновити захиснику Гостренко С.Д. строк на апеляційне оскарження постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року. 
Апеляційну скаргу захисника Гостренко С.Д. задовольнити, а постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя