П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4374/19	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду,-

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

22 липня 2019 року виконавчий комітет Чорноморської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинну споруду шляхом демонтажу улаштованих металевих конструкцій та відновлення несучих стін будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перша лінія, земельна ділянка АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , як власник будинку за вказаною адресою, прибудувала до будинку прибудову шляхом реконструкції дачного будинку, а саме: улаштувала металеві колони та балки по фасаду (зі сторони пляжу розміром 6,42*3,80м) та з тильної сторони (зі сторони проїзду розміром 5,60*6,12м); перенесла сходи зі сторони пляжу на проїжджу частину; в зовнішніх несучих стінах 1-го та 2-го поверхів зі сторони проїзду виконанні дверні прорізи на рівні першого поверху, металеві колони зашиті металопрофілем та улаштовано ролети воріт. Приміщення зі сторони проїзду улаштовані на проїжджій частині дороги. 
Позивач зазначив, що оскільки, відповідачем порушені норми містобудівного законодавства та будівництво суперечить суспільним інтересам ГО об`єднання «Посейдон», враховуючи, що самочинний об`єкт розташований на земельній ділянці за відсутності прав власності на земельну ділянку, то самочинна споруда у вигляді металевих конструкцій підлягає знесенню, а несучі стіни будинку - відновленню.
Відповідач заперечувала проти задоволення позову, та зазначила, що не втручалась у несучі конструкції дачного будинку, а тому влаштування дверей на першому та другому поверхах будь - яким чином не впливає на їх міцність і безпечність. Відповідач зазначає, що нею зроблено перепланування, яке не потребує отримання дозвільних документів.
Крім того, відповідач посилається на те, що в разі відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам та порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, знесенню самочинного будівництва передає прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову житлового будинку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 знести самочинну споруду шляхом демонтажу улаштованих металевих конструкцій та відновлення несучих стін будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перша лінія, земельна ділянка АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 .
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та  процесуального права, просить  рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не доведено належними доказами наявність істотного відхилення від проекту або порушення законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм, можливість перебудови об`єкту  та не з`ясовано, чи відмовляється особа, яка здійснила будівництво, від такої перебудови. Апелянт зазначає, що приписом ДАБК її зобов`язано оформити правовстановлюючі документи або привести у відповідність з технічним паспортом, а тому їй не зрозуміло чому позивач наполягає на знесення металевих конструкцій, а не на оформленні правовстановлюючих документів.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_4 АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 08 листопада 2011 року виданого на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради від 27.10.2011 року. Також, відповідач є членом Громадської організації об`єднання «Посєйдон», на території якого знаходиться вказаний будинок.
З АДРЕСА_5 по 27 березня 2019 року відділом ДАБК ВК Чорноморської міської ради проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1  вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з будівництва, реконструкції дачного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за результатами якої 27.03.2019 складено акт № 19, протокол та припис.
Актом перевірки встановлено, що ОСОБА_1 прибудувала до будинку прибудову шляхом реконструкції дачного будинку, а саме: улаштувала металеві колони та балки по ним по фасаду (зі сторони пляжу розміром 6,42*3,80 м) та з тильної сторони (зі сторони проїзду розміром 5,60*6,12 м); перенесла сходи зі сторони пляжу на проїжджу частину; в зовнішніх несучих стінах 1-го та 2-го поверхів зі сторони проїзду виконала дверні прорізи на рівні першого поверху, металеві колони зашила металопрофілем та улаштувала ролети воріт. Приміщення зі сторони проїзду улаштовані на проїжджій частині дороги.
Приписом № 01-07/10 віл 27.03.2019 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт відповідача зобов`язано до 28.05.2019 усунути виявлені порушення, а саме: оформити проектно-дозвільну документацію на реконструкцію дачного будинку; оформити правовстановлюючі документи або привести будинок у відповідність до технічного паспорту шляхом демонтажу улаштованих металевих конструкцій та відновлення несучих стін будинку.
У зв`язку із порушенням ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 5 та 13 постанови КМУ № 466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» постановами № 01-07/21 та  № 01-07/22 від 08.04.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановами про адміністративне правопорушення за ч. 1 та ч.5 ст. 96 КУпАП. 
З 30 травня по 12 червня 2019 року посадовими особами відділу ДАБК ВК Чорноморської міської ради проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 27.03.2019 року, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 вимоги припису не виконані, про що складено акт № 76 від 12.06.2019 року та протокол.
19 червня 2019 року постановою відділу ДАБК № 01-07/43 ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у розмірі 6 800 грн.
ОСОБА_1 сплачено штрафи та не оскаржено результати перевірок.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснено самочинне будівництво, а також з того, що відповідачем не оскаржувались вимоги припису № 01-07/10 від 27.03.2019 року та не вживалися заходи з метою усунення зазначених у приписі порушень.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частин 1, 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.
За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі:
- істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; 
- істотного порушення будівельних норм і правил.
У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.
У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року  № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.
В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.
Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).
В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду по справі № 822/2149/18 від 29 січня 2020 року.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач прибудувала до свого дачного будинку, який належить їй на праві власності, прибудову шляхом реконструкції дачного будинку, а саме: 
- металеві колони та балки по ним по фасаду (зі сторони пляжу розміром 6,42*3,80 м) та з тильної сторони (зі сторони проїзду розміром 5,60*6,12 м); 
- перенесла сходи зі сторони пляжу на проїжджу частину; в зовнішніх несучих стінах 1-го та 2-го поверхів зі сторони проїзду виконанні дверні прорізи на рівні першого поверху металеві колони зашиті метало профілем та улаштовано ролети воріт. Приміщення зі сторони проїзду улаштовані на проїжджій частині дороги.
Відповідно п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014, реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. 
Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Згідно визначення ДБН А.2.2-3:2014 виконані відповідачем роботи є реконструкцією, які проведені без жодного дозвільного документу, а дачний будинок ОСОБА_1 не відповідає технічному паспорту (а.с.38-42).
Доводи апелянта, що судом не надана належна оцінка проведенням на дачному будинку робіт з перепланування, а не реконструкції, після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, як це визначено постановою Кабміну України від 7 червня 2017 року № 406 "Про затвердження перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію", судова колегія вважає помилковими.
Так, відповідно до п.1 до таких робіт віднесено роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.
          Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованого в Мінюсті України 25.08.2005 за № 927/11207, визначено поняття перепланування, відповідно до якого до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. 
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі з фото фіксації об`єкту будівництва, ОСОБА_1 влаштувала по фасаду будинку металеві колони та несучі металеві балки на рівні першого, другого та третього поверхів, які з одного боку кріпляться до несучої стіни будинку. З фотофіксації також вбачається, що влаштування металоконструкцій по фасаду будинку з боку моря здійснено як нове будівництво, оскільки раніше на фасаді будинку у цьому місті будь-яких металоконструкцій не існувало. Крім того, на рівні першого поверху влаштований фундамент, який скріплює металеві конструкції. З іншої сторони будинку (зі сторони проїзду) в зовнішніх несучих стінах 1-го та 2-го поверхів виконанні дверні прорізи, на рівні першого поверху металеві колони зашиті метало профілем та улаштовано ролети воріт. Приміщення зі сторони проїзду улаштовані на проїжджій частині дороги, тобто на земельній ділянці зального користування.     
Наведені обставини, на думку судової колегії, виключають можливість віднесення виконаних відповідачем будівельних робіт до перепланування приміщень будинку в розумінні Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, а тому на виконання таких робіт потрібно було отримувати дозвільний документ та після закінчення яких об`єкт має бути прийнятим в експлуатацію.
На користь висновку, що відповідачем проведена саме реконструкція, свідчить і той факт, що 05.09.2018 ОСОБА_1 зверталась до голови ГОО "Посейдон" із заявою про узгодження проведення реконструкції належного їй на праві власності дачного будинку. До переліку робіт ОСОБА_1 , зокрема, включила демонтування тераси із влаштуванням на її місці нової з надбудовою другого та третього поверхів (а.с.49).    
До того ж судом першої інстанції вірно встановлена відсутність у відповідача права на земельну ділянку, на якій вона фактично здійснила будівництво додаткових приміщень до будинку.  
Договір оренди на земельну ділянку за кадастровим № 5110800000:03:001:0142 площею 1,0035 га від 10.11.2017р. № 89, на якій посилається відповідач, як на підставу наявності в неї права на земельну ділянку, укладений між Чорноморською міською радою та ГО Об`єднанням «Посейдон». Судова колегія наголошує, що за умовами вказаного договору земельна ділянка передана в строкову платну оренду ГО Об`єднанню «Посейдон» для розміщення причалу рибалок аматорів (а.с.31-34). 
Судова колегія також враховує, що договором від 18.12.2006, укладеним між ГОО "Посейдон" (об`єднання), МПС фірма "Моноліт" (землекористувач) і ОСОБА_1 (член об`єднання), останній  відведена в натурі земельна ділянка, але без права забудови (а.с.47-48).
При перевірці виконання вимог припису, 12.06.2019 року посадовими особами відділу ДАБК складено акт перевірки № 76 в якому зафіксовано, що відповідач не виконала вимоги припису, та роботи продовжуються, що підтверджується фото фіксацією при порівнянні фотографій двох перевірок, за що відповідача притягнуто до відповідальності 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , здійснила будівництво без документів, що дають право на це, а саме: без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без відповідного документа на право власності  або користування земельною ділянкою, без належно затвердженого проекту.
Це означає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, вимоги частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин не відносяться.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органа державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Пред`явленню позову органом державного архітектурно-будівельного контролю передують такі дії:
виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
визначення такого об`єкта як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;
внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Відтак, реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Звернення до суду з позовом в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу державного архітектурно-будівельного контролю.
У разі невиконання органом держаного архітектурного-будівельного контролю його повноваження, передбаченого законом, особа, яка вважає, що така бездіяльність порушує її права або законні інтереси, має право звернутися з відповідним позовом до суду.
Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду по справі № 26/22842/15 від 09 грудня 2019 року.
Викладене з урахуванням делегованих повноважень міської ради у сфері будівництва, зокрема, здійснення архітектурно-будівельного контролю, які передбачені ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача повноважень на звернення до суду з цим позовом.
Натомість, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення протягом встановлено строку.
Враховуючи викладене, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Помилковими є і посилання апелянта, що вказаним самочинним будівництвом не порушуються права третіх осіб. По даній справі третіми особами виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є власниками сусідніх з позивачем будинків та за заявами яких ініційовано позапланову перевірку ОСОБА_1 через здійснення самобудом перешкод у користування проїжджою частиною.
Доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не з`ясовано чи відмовляється вона перебудови чи оформленні правовстановлюючих документів, судова колегія також вважає необґрунтованими, адже позивачу надавався час для вчинення таких дій приписом ДАБК від 27.03.2019 року, який нею не був виконаний.
Отже, доводи та обґрунтування апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

                    Суддя:                                                                       О.В.Джабурія          

          Суддя:                                                                                К.В.Кравченко