ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2020 року                                                                                      Справа № 918/471/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Демидюк О.О. 

секретар судового засідання Кушнірук Р.В. 

за участю представників сторін:
від стягувача: не з`явився 
від боржника: Педич Д.П. - адвокат, представник за ордером серії РН-829 №008 від 02.04.2019р.
від ВДВС: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради, м.Здолбунів Рівненської області 
на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 08.04.20р. суддею Романюком Р.В. о 14:31 год. у м.Рівному
у справі № 918/471/19 
за скаргою Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради, м.Здолбунів Рівненської області про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП №60963341
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ 
до   Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради, м.Здолбунів Рівненської області 
про стягнення заборгованості в сумі 2 315 731,65грн.

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19 зупинено розгляд скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП №60963341 у справі №918/471/19 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 2315731,65грн. до завершення розгляду Великою Палатою Верховного суду справи №905/361/19.
Зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/361/19.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Комунальне підприємство "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду скарги до суду першої інстанції. Також, одночасно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає ухвалу місцевого господарського судутакою, що  постановлена з порушенням норм чинного законодавства;
- вказує, що в ході судового засідання 08.04.2020р. головуючий суддя по справі з власної ініціативи оголосив, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень у подібних правовідносинах у справі №905/361/19. Однак, в судовому засіданні головуючим суддею не озвучувалось суть судових рішень, які перебувають на розгляді у Великій палаті Верховного Суду;
- зазначає, що в ході ознайомлення із рішенням судів по справах №905/361/19 та №344/8982/17 після проголошення ухвали суду було встановлено, що питання, які були предметом розгляду справ №905/361/19 та №344/8982/17 відрізняються від питань у справі №918/471/19. Так, скаржником у скарзі ніколи не ставилось питання про скасування постанови про арешт коштів боржника, яке було предметом розгляду у №905/361/19 та №344/8982/17, а тому підстав згідно п.7 ч.1 ст.228 ГПК України для зупинення розгляду скарги у місцевого суду не існувало;
- вказує, що у подібних справах вже наявні правові висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у судових рішеннях від 11.06.2018р. у справі №910/4153/13, від 09.09.2019р. у справі №913/958/16 та від 28.02.2018р. у справі №910/8397/16 де скарги скаржників задоволенні. Однак, у мотивувальній частині свого рішення судом так і не було надано відповідь в чому саме полягає подібність правовідношень у справі №918/471/19 із справою №905/361/19;
- зазначає, що Комунальне підприємство "Здолбунівкомуненергія" є підприємством комунальної форми власності і займається виробництвом, транспортуванням та розподіленням теплової енергії населенню, підприємствам та організаціям по м.Дубно на підставі встановлених тарифів органом місцевого самоврядування. Вказана діяльність підлягає ліцензуванню, іншу діяльність підприємство не здійснює. Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.  Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Однак, місцевий суд не врахував вимоги вказаної норми матеріального права. Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на кошти боржника, які призначені для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника забороняється, тощо.
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суд від 27.04.2020р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19         залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги для надання суду відповідні докази, зокрема докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
28.04.2020р. до Північно - західного апеляційного господарського суд від Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради надійшла заява від 27.04.2020р. №09-570 з додатком про долучення до матеріалів апеляційної скарги доказу сплати судового збору в сумі 2102,00грн. згідно квитанції від 24.04.2020р. №0.0.1687109112.1.
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суд від 29.04.2020р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19 та призначено справу №918/471/19 до розгляду на 12.05.2020р. об 14:30год..
Учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Учасники у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю таких учасників справи.
Представник скаржника в судовому засіданні 12.05.2020р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19 скасувати  та справу направити для продовження розгляду скарги до суду першої інстанції.
У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.
Відповідно до ч.1  ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.09.2019р. у справі №918/471/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019р., позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1904757,72грн. заборгованості за договором №8355/1718-БО-28 постачання природного газу від 15.09.2017р., 85148,32грн. пені, 66131,95грн. 3% річних, 174545,35грн. інфляційних та 34735,98грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.
02.12.2019р. Господарським судом Рівненської області на виконання вказаного вище рішення суду від 04.09.2019р. видано наказ №918/471/19.
Надалі, на виконання листа Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2019р. № 01-24/918/471/19/5825/19, Господарським судом Рівненської області 27.12.2019р. супровідним листом №918/471/19/1225/19 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду матеріали справи №918/471/19 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про стягнення коштів та касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019р..
10.02.2020р. до Господарського суду Рівненської області від Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради надійшла скарга про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП №60963341відповідно до якої скаржник просить суд: 
- визнати дії начальника та заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Черпака Миколи Леонідовича та Журавського Назара Миколайовича , відповідно, щодо відмови у знятті арешту з рахунку з № НОМЕР_2 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м. Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія" із врахуванням податків та обов`язкових платежів за січень 2020р. в межах суми 1073359,17грн. у ВП № 60963341 - неправомірними.
- визнати недійсною постанову заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Журавського Назара Миколайовича про арешт коштів боржника від 20.01.2020р. у ВП №60963341 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м.Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, податків та обов`язкових зборів, зокрема, єдиного соціального внеску, військового збору та податку з доходів фізичних осіб за відповідний місяць;
- зобов`язати начальника та заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Черпака Миколи Леонідовича та Журавського Назара Миколайовича , відповідно, усунути порушене право (поновити порушене право заявника) КП "Здолбунівкомуненергія" щодо виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія", оскільки виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства, шляхом направлення постанови про зняття арешту з № НОМЕР_2 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м.Рівне до АТ КБ Приватбанк м.Рівне, в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія" податків та обов`язкових зборів, зокрема, за січень 2020р. у ВП №60963341 та не допускати його в майбутньому;
- зобов`язати заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Журавського Назара Миколайовича проінформувати про виконання ухвали суду Господарський суд Рівненської області та КП "Здолбунівкомуненергія" протягом 10-ти днів з дня отримання рішення суду для подальшого його виконання.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.02.2019р. відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП №60963341 до повернення матеріалів справи №918/471/19 до Господарського суду Рівненської області.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 21.02.2020р. касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі Господарського суду Рівненської області №918/471/19, залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.03.2020р. прийнято скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП №60963341 у справі №918/471/19 до розгляду та призначено розгляд скарги у судовому засіданні на 08.04.2020р..
Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19 зупинено розгляд скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП №60963341 у справі №918/471/19 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного суду справи №905/361/19.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).
Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.
Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.5 част.1 ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Приписами п.11 ч.1 ст.229 ГПК України ГПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Як свідчать матеріали справи, Комунальне підприємство "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради звернулося до Господарського суду Рівненської області зі скаргою  про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП №60963341, відповідно до якої просить суд:
- визнати дії начальника та заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Черпака Миколи Леонідовича та Журавського Назара Миколайовича , відповідно, щодо відмови у знятті арешту з рахунку з № НОМЕР_2 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м. Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія" із врахуванням податків та обов`язкових платежів за січень 2020 р. в межах суми 1073359,17грн. у ВП № 60963341 - неправомірними;
- визнати недійсною постанову заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Журавського Назара Миколайовича про арешт коштів боржника від 20.01.2020р. у ВП №60963341 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м.Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, податків та обов`язкових зборів, зокрема, єдиного соціального внеску, військового збору та податку з доходів фізичних осіб за відповідний місяць;
- зобов`язати начальника та заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Черпака Миколи Леонідовича та Журавського Назара Миколайовича , відповідно, усунути порушене право (поновити порушене право заявника) КП "Здолбунівкомуненергія" щодо виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія", оскільки виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства, шляхом направлення постанови про зняття арешту з № НОМЕР_2 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м. Рівне до АТ КБ Приватбанк м. Рівне, в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія" податків та обов`язкових зборів, зокрема, за січень 2020р. у ВП №60963341 та не допускати його в майбутньому;
- зобов`язати заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Журавського Назара Миколайовича проінформувати про виконання ухвали суду Господарський суд Рівненської області та КП "Здолбунівкомуненергія" протягом 10-ти днів з дня отримання рішення суду для подальшого його виконання.
Зокрема, обґрунтовуючи подану скаргу Комунальне підприємство "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради покликається на те, що в ході здійснення оскаржуваних виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках боржника, зокрема і на рахунок НОМЕР_2 у АТ "КБ "Приватбанк" м.Рівне призначений для виплати заробітної плати працівникам КП "Здолбунівкомуненергія" із врахуванням податків та обов`язкових платежів. За твердженням скаржника, із вказаного поточного рахунку ним здійснюється перерахування грошових коштів на рахунок для зарахування заробітної плати, а отже дії органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про накладення арешту на грошові кошти є неправомірними та порушують право, гарантоване Конституцією України, Законом України "Про оплату праці" та Кодексом законів про працю України на своєчасне одержання працівниками підприємства винагороди за працю.
Водночас, судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №905/361/19 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Зокрема, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 27.03.2020р. справу №905/361/19 разом із касаційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019р. та ухвалу Господарського суду Донецької області від 21.10.2019р. у справі №905/361/19 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Як свідчить ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 27.03.2020р. справу №905/361/19 разом із касаційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019р. та ухвалу Господарського суду Донецької області від 21.10.2019р. у справі №905/361/19 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку із необхідністю відступлення від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові від 13.03.2019р. у справі №344/8982/17, стосовно того, що рахунки, призначені для зберігання коштів та здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій, в тому числі для виплати заробітної плати, не є рахунками із спеціальним режимом використання, а є поточними, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення арешту на такі рахунки.
Тобто, на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа, щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень у подібних правовідносинах.  
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020р. прийнято до розгляду справу №905/361/19 за касаційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.08.2019р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019р. та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, з метою повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, сприяння учасникам судового процесу в реалізації права на доведення фактів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи що висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватись норма права із застосуванням якої не погодилась об`єднана палата матиме визначальне значення для вирішення спору та сприятиме забезпеченню єдності судової практики у спірних правовідносинах, беручи до уваги те, що боржником не спростовано обґрунтувань, які покладені в основу оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність зупинення провадження у справі №918/471/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/361/19.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради - без задоволення.
Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                      
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради, м.Здолбунів Рівненської області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19 - без змін.
2. Справу №918/471/19 повернути до Господарського суду Рівненської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "13" травня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.  

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.