ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2329/20 Справа № 176/21/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
за участю секретаря судового засідання – Літвінової А.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради про скасування договору, - 
                                        В С Т А Н О В И Л А:

08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради про скасування договору. Просив скасувати договір № 231 від 01 лютого 2018 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зробити перерахунок розміру квартирної плати за період з 01.02.2018 р. Вирішити питання стосовно судових витрат (а.с.2).
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до КП «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради про скасування договору відмовлено в повному обсязі.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.98).
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 Води 22.01.2018 року прийнято рішення про обрання уповноваженої особи від співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 для укладення договору з управителем КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, внесення змін до нього, здійснення контролю за його виконанням (а.с.49-50).
Отже, управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 є КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради, яке надає послуги відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від 01 лютого 2018 року.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що обраний спосіб захисту позивачем шляхом скасування договору, не передбачений ні ст. 16 ЦК України, ні іншим законом. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності з ч.1, 3 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За правилами, встановленими ч. 1 ст. 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Способи захисту порушеного права визначено ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, яка визначає, що такими способами можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Колегія суддів зазначає, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотримання приписів ст.. 16 ЦК. Вимоги зокрема щодо зобов`язання укласти договір не входять до кола способів захисту порушеного права. Суд під час розгляду цивільної справи обмежений у виборі способу захисту порушеного права (залежно від запропонованого позивачем), у застосуванні матеріального закону тощо, і таке обмеження обумовлене принципом диспозитивності.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені вимоги не входять до кола способів захисту порушеного права, при цьому, суд під час розгляду цивільної справи обмежений у виборі способу захисту порушеного права (залежно від запропонованого позивачем).
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначив, що суд мав застосувати до спірних відносин ч. 4 ст. 203 ЦК України, оскільки договір був укладений на підставі фіктивного протоколу загальних зборів, однак такі доводи є новими та не розглядалися в суді першої інстанції, крім того, протокол загальних зборів позивач не оспорив в судовому порядку, а тому колегія суддів не приймає зазначені доводи. 
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволенню.
Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
Судді: