ПОСТАНОВА
Іменем України

20 травня 2020 року 
Київ
справа №640/11330/19
адміністративне провадження №К/9901/25433/19 (К/9901/26215/19, К/9901/26875/19)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М., 

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Акціонерне товариство «Дніпроазот», Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», Державне підприємство «Гарантований покупець», Товариство з обмеженою відповідальністю «Акванова Девелопмент», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренджи Сарата», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сивашенергопром», Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» про визнання протиправним та скасування постанов, провадження в якій відкрито
за касаційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», Державного підприємства «Гарантований покупець», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва 27.06.2019, прийняту у складі головуючого судді Смолія І.В., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019, постановлену у складі колегії суддів: Епель О.В. (головуючий), Пилипенко О.Є., Степанюка А.Г.
І. Обставини справи
1. АТ «Нікопольський завод феросплавів» до пред`явлення позову звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом АТ «Нікопольський завод феросплавів» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», АТ «Дніпроазот», АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Запорізький завод феросплавів», ДП «Гарантований покупець», ТОВ «Акванова Девелопмент», ТОВ «Ренджи Сарата», ТОВ «Сивашенергопром», Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» про визнання протиправними та скасування постанов НКРЕКП від 07.06.2019 №№ 954, 955.
2. Зазначена заява вмотивована тим, що невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення або навіть унеможливлення ефективного захисту або поновлення його порушених прав та законних інтересів, оскільки прийняття НКРЕКП вказаних постанов призвело до зростання тарифу на передачу електроенергії більше ніж у 6 разів (з 5,926 коп./кВт.год. до 35,633 коп./кВт.год.), що для нього, як найбільшого в Європі виробника марганцевих феросплавів, є критичним, оскільки впливає на кінцеву вартість продукту та його конкурентоспроможність і може призвести до повної зупинки його діяльності, зменшення або навіть припинення сплати відрахувань до бюджетів міста та України, заробітної плати працівникам, а також до нестабільної роботи в усіх металургійних та енергетичних галузях промисловості України тощо.
3. Крім того, заявник наполягав на тому, що зазначені постанови НКРЕКП мають очевидні ознаки протиправності, оскільки НКРЕКП не має відповідних повноважень щодо встановлення (зміни) тарифів (цін) на послуги у сфері енергетики, що створення такого органу є неконституційним (рішення КСУ від 13.06.2019 р. № 5-р/2019), а також, що прийняті Комісією спірні постанови №№ 954, 955, якими збільшено тариф на передачу електроенергії, нічим не обґрунтовані та безпідставні, допускають перехресне субсидіювання між користувачами системи, що є недопустимою дискримінаційною обставиною та прямо суперечить частині третій статті 7 Закону України «Про ринок електричної енергії», і що такими постановами НКРЕКП затверджено тарифи не на календарний рік, як таке передбачено відповідними Порядками №№ 585, 586, а лише на ІІ півріччя 2019 року.
4. Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 27.06.2019 заяву АТ «Нікопольський завод феросплавів» про забезпечення позову задовольнив. Зупинив дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 №954.
5. Зупинив дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 №955.
6. Приймаючи рішення про забезпечення позову в цій справі, суд першої інстанції керувався статтею 150 КАС України та встановив, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а також, що в цьому випадку існують очевидні ознаки протиправності оскаржуваних постанов НКРЕКП.
7. Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.08.2019 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
8. У касаційних скаргах ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», ДП «Гарантований покупець», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг посилаються на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме приписів статті 150 КАС України. Просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позовів.
9. У запереченнях на касаційні скарги сторони наводить доводи щодо безпідставності їх вимог та вважають рішення судів про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі обґрунтованими.
ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
10. Приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
11. Статтею 150 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2019) встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
12. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
12.1. а) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
12.2. б) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
13. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
14. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
15. Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:
15.1. а) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
15.2. б) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
15.3. в) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
15.4. г) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
15.5. д) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
16. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
17. Згідно з частиною першою статті 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
18. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
19. Статтею 3 Закону Закон України від 22.09.2016 № 1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (із змінами і доповненнями) встановлено, що до повноважень Комісії належить, зокрема, формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізація відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Комісії законом (пункт 3 частини другої); реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг є одним з основних завдань Комісії (пункт 6 частини третьої). 
20. Пунктом 1.2 Порядку формування тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, затверджений постановою НКРЕКП від 22.04.2019 №586 (далі - Порядок № 586) вжиті наступні терміни:
20.1. встановлення (формування) тарифу - встановлення рівня тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління для суб`єкта господарювання, у тому числі його структури, за заявою суб`єкта господарювання на прогнозний рік;
20.2. перегляд тарифу - зміна раніше встановленого тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління для суб`єкта господарювання серед прогнозного року за заявою суб`єкта господарювання або ініціативою НКРЕКП.
21. Приписами розділу 3 Порядку № 586 визначений порядок та строки розгляду заяви.
22. Відповідно до пункту 3.1 Порядку № 586 для встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління заява та додані до неї документи згідно з положеннями, передбаченими главою 2 цього Порядку, та нормами Порядку проведення відкритого обговорення подаються до НКРЕКП не пізніше ніж до 01 жовтня базового року.
23. Згідно з пунктом 3.2 Порядку № 586 для перегляду тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління заява та додані до неї документи згідно з положеннями, передбаченими главою 2 цього Порядку, подаються до НКРЕКП не пізніше ніж за 75 днів до запропонованої заявником дати набрання ним чинності.
24. Пунктом 3.4 Порядку № 586 встановлені строки розгляду заяв для встановлення тарифу на прогнозований рік та для перегляду тарифу серед прогнозованого року. 
25. Так, вказаним пунктом зазначено, що заяву та документи, подані для встановлення тарифу на прогнозний рік - у строк не більше 75 календарних днів з дня надходження до НКРЕКП;
26. Заяву та документи, подані для перегляду тарифу серед прогнозного року - у строк не більше 60 календарних днів з дня надходження до НКРЕКП.
ІV. Оцінка Верховного Суду
27. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
28. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
29. Враховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону           № 460-IX, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020). 
30. Відповідно до вимог статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
31. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
31.2. 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
31.3. 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
32. Згідно зі статтею 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.
33. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
34. Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
35. Судом першої інстанції встановлено, що позивач є споживачем послуг ДП «НЕК «Укренерго» з передачі електричної енергії та відповідного диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, тарифи на які встановлюються НКРЕКП шляхом прийняття відповідних постанов, та безпосередньо впливають на собівартість продукції, яка виробляється товариством (основний вид діяльності за КВЕД: виробництво чавуну сталі та феросплавів, рентабельність його господарської діяльності та конкурентоспроможність.
36. Разом з тим, Постановами НКРЕКП №№ 954, 955 тарифи на зазначені послуги загалом були збільшені понад, ніж в шість разів, та зросли до 34,7 43 грн./кВт год. за послуги з передачі електричної енергії і 0,89 грн./кВт год. за послуги з диспетчерського управління (тобто введено два окремі тарифи, які сукупно підлягають сплаті споживачами) порівняно з єдиним тарифом на вказані послуги (послуги з передачі електричної енергії, включаючи плату за централізоване диспетчерське управління), що був встановлений Постановою НКРЕКП № 1905 та загалом складав 5, 926 коп./кВт год.
37. При цьому, зазначеними Постановами НКРЕКП №№ 954, 955 передбачалося введення збільшених тарифів у дію з 01.07.2019 р. (з ІІ півріччя 2019 року).
38. Отже, з вказаної дати, у разі дії таких Постанов НКРЕКП, витрати АТ «Нікопольський завод феросплавів» на оплату послуг з передачі електричної енергії та диспетчерського управління, без споживання яких здійснення його господарської діяльності було б неможливим, збільшились би понад, ніж в 6 разів, що вказує на наявність реальної можливості істотної зміни фінансового стану зазначеного товариства, рентабельності здійснення його господарської діяльності, значного ускладнення або унеможливлення виконання ним раніше взятих на себе зобов`язань за відповідними господарськими договорами тощо. Тож, Постанови НКРЕКП №№ 954, 955 безпосередньо стосуються прав та інтересів позивача.
39. Порядок формування тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, затверджений постановою НКРЕКП від 22.04.2019 №586 (далі - Порядок №586), та Порядок встановлення (формування) тарифу на послуги з передачі електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП від 22.04.2019 № 585 (далі - Порядок №585), встановлюють період, на який здійснюється розрахунок таких тарифів, тривалістю у календарний рік.
40. Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його і отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (пункт 54 рішення від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України").
41. Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.
42. Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.
43. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/16509/18 та від 06.02.2019 справа №826/13306/18.
44. Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту. 
45. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови. 
46. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що відповідно до Порядку №586, період, на який здійснюється розрахунок тарифу, є календарний рік. Однак, оскаржуваною постановою тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджено не на календарний рік, а на значно менший період, враховуючи, що таку постанову прийнято після 01.06.2019.
47. Верховний Суд відхиляє доводи касаційних скарг щодо неврахування судом при встановленні очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови, як підстави для забезпечення позову, повноважень у Національної комісії на зміну тарифів за наслідком здійснення державного регулювання, моніторингу та контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки оскаржуваною постановою тариф було встановлено, а не змінено.
48. Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність достатніх вагомих підстав для сумніву у правомірності оскаржуваної постанови поза обґрунтованим сумнівом, що вказує на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови відповідача, які в сукупності з наведеним вище, є достатніми правовими підставами, передбаченими статтею 150 КАС України для вжиття заходів забезпечення позову. Перевірка безпосередньо правомірності/протиправності оскаржуваної постанови відповідача має бути здійснена судом при вирішенні спору по суті. 
49. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення заяви АТ «Нікопольський завод феросплавів» про забезпечення позову шляхом зупинення дій оскаржуваних рішень відповідача є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
50. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
51. Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
52. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
53. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», Державного підприємства «Гарантований покупець», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                              О.О. Шишов
Судді                                                                                                           І.В. Дашутін
                                                                                                                   М.М. Яковенко