П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        11 березня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 756/14230/17
Номер провадження  22-ц/824/620/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В. В., Шахової О. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Русинчук І. І..,
 
вивчивши апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВАЛТАР» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Яценко Н.О., у справі за позовом Приватного підприємства «ВАЛТАР» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу, 
в с т а н о в и в :
 
У жовтні 2017 року Приватне підприємство «ВАЛТАР» звернулось до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києвіпро визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича від 07 серпня 2017 року № 36500068 про державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення з АДРЕСА_2, в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП»;  визнання недійсним договору купівлі-продажу від 31 серпня 2017 року № 2174 нежилих приміщень з АДРЕСА_2, в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та ОСОБА_1 , видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна; визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни від 01 вересня 2017 року № 36863914 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619), в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 серпня 2017 року приватний нотаріус КМНО Нотари О. І. за результатом розгляду заяви ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» від 04 серпня 2017 року прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619), в літері А, загальною площею 196,80 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП».
 
31 серпня 2017 року приватний нотаріус ХМНО Малахова Г. І. провела оформлення та державну реєстрацію договору купівлі-продажу вищевказаного об`єкту між ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та ОСОБА_1 
 
01 вересня 2017 року приватний нотаріус ХМНО Малахова Г. І. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень  на об`єкт за ОСОБА_1 .
 
На думку позивача оскаржувані рішення та правочин реалізовані всупереч норм чинного законодавства України, а саме під час дії арештів на відчуження майна.
 
Позивач зазначає, що в забезпечення його зобов`язань перед ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором № 1689/2-980 від 25 грудня 2012 року,  між позивачем та банком, того ж дня укладено іпотечний договір, поручителем по якому виступив Тарасенко В. В. Пізніше, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про іпотеку № 17436752 та про обтяження № 17436907 відносно заборони на об`єкт, що є власністю позивача.
 
У зв`язку із невиконання умов кредитного договору, рішенням Деснянського районного суду міста Києва стягнуто солідарно з ПП «ВАЛТАР» та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором на підставі якого 19 січня 2015 року Оболонським РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження, а 03 березня 2015 року накладено арешт на все майно ПП «ВАЛТАР». Пізніше, а саме 12 березня 2015 року судом накладено арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619), в літері А, загальною площею 196,80 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Позивач зазначає, що протягом 2014-2016 років ОСОБА_2 добровільно сплатив на користь банку та на казначейський рахунок державної виконавчої служби кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з чим 28 грудня 2016 року до Оболонського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві позивачем було подано заяву про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, листом № 488/12 від 31 січня 2017 року позивачу було відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви.
 
01 березня 2017 року позивач отримав від ОСОБА_3   вимогу № б/н про усунення порушень та виконання зобов`язань за договором, звернення стягнення на предмет застави (іпотеки).
 
Позивач зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 81661943 від 02 березня 2017 року йому стало відомо, що ОСОБА_3 став іпотекодержателем за іпотечним договором № 2206 від 25 грудня 2012 року.  
 
25 вересня 2017 року Оболонським РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46091353 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду про стягнення заборгованості.
 
Таким чином, на думку позивача, необхідно визнати протиправним та скасувати рішення приватних нотаріусів про державну реєстрацію права власності відповідачів на нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619), в літері А, загальною площею 196,80 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 31 серпня 2017 щодо зазначеного об`єкту.
 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року (том ІІ а.с. 58 - 63) відмовлено в задоволенні позову Приватного підприємства «ВАЛТАР»до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу. 
 
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 04 липня 2019 року ПП «ВАЛТАР» надіслало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновку суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 рокута ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
 
 Скаржник зазначає, що 07 серпня 2017 року приватним нотаріусом КМНО Нотари О. І. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» на нежилі приміщення АДРЕСА_2, в літері А, загальною площею 196,80 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .  
 
31 серпня 2017 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Малаховою Г. І. було здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу вищевказаного об`єкту нерухомого майна, укладеного між ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУПП» та ОСОБА_1 , а 01 вересня 2017 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності цього майна за ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП». 
 
Разом з тим, оспорюваний правочин було вчинено під час дії арешту на відчуження нежилих приміщень АДРЕСА_2 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .  
 
Так, з метою забезпечення виконання зобов`язань позивача за кредитним договором № 1689/2-980 від 25 грудня 2012 року, між ПП «ВАЛТАР» та ПАТ «Радикал Банк» було укладено договір поруки № 2206 від 25 грудня 2012 року. 
 
У зв`язку з порушенням позивачем  строків погашення заборгованості, ПАТ «Радикал Банк» звернулось з позовом до суду до ПП «ВАЛТАР» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, рішенням Деснянського районного суду міста Києва позовні вимоги банку було задоволено. 
 
Скаржник зазначає, що 19 січня 2015 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження, 03 березня 2015 року постановою державного виконавця було накладено арешт на все майно, що належить ПП «ВАЛТАР», а 07 жовтня 2015 року державним реєстратором було винесено запис до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень стосовно арешту всього майна позивача. 
 
ОСОБА_2 протягом 2014 - 2016 років сплати заборгованість за кредитним договором № 1689/2-980 від 25 грудня 2012 року, тому 25 вересня 2017 року Оболонським РВ ДВС м. Києва було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження і відповідно зняття арешту з майна боржника. 
 
Крім того, скаржник зауважує, що рішенням  Оболонського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року визнано припиненим іпотечний договір № 2206 від 25 грудня 2012 року. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року поновлено скаржникам процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
 
07 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_1 , разом з тим, у супереч приписам ч. 4 ст. 360 до відзиву не додано докази надсилання його іншим учасникам справи, а тому даний відзив не враховується колегією суддів під час перегляду оскаржуваного рішення. 
 
У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Кучеренко О. О. підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просила її задовольнити, з підстав викладених у ній.
 
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Щербань С. Г. заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.
 
Відповідач приватний нотаріус ХМНО Малахова Г. І. та представник третьої особи Оболонського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
 
Відповідач приватний нотаріус КМНО Нотари О. І., представник відповідача ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та третя особа ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток-повідомлень. 
 
Крім того, відповідачі приватний нотаріус КМНО Нотари О. І. та ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» викликались до суду в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а саме шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у зв`язку з чим, колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача ОСОБА_1 , з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність  підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є стороною правочинів, на підставі яких відповідачі ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та ОСОБА_1 набували право власності на нежилі приміщення, в зв`язку з чим, ПП «ВАЛТАР» позбавлений можливості заявити вимоги про визнання даного правочину недійсним в порядку, передбаченому ст. 215 ЦК України. 
 
Крім того, оскільки вимога про скасування реєстрації права власності відповідачів на нежилі приміщення взаємопов`язана з вимогою про визнання вищевказаного правочину недійсним, підстави для її задоволення, відсутні.
 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що в забезпечення виконання умов кредитного договору № КЛ-1689/2-980 від 25 грудня 2012 року укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ПП «ВАЛТАР» того ж дня між ними було укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 2206, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення з АДРЕСА_2 будівельно-конструкторського бюро, зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ( т . І а.с. 23-26).
 
Судом апеляційної інстанції встановлено та не спростовується сторонами, що після укладення вищевказаного іпотечного договору, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про обтяження № 17436907 відносно заборони відчуження на вищевказаний об`єкт.
 
19 січня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Микитин О. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46091353 за виконавчим листом № 2-4394 виданим Деснянським районним судом міста Києва 12 січня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 та ПП «ВАЛТАР» на користь ПАТ «Радикал Банк» суму боргу 1 507 128 грн. 54 коп. (т. І а.с. 27).
 
Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Микитин О. С. від 03 березня 2015 року у виконавчому провадженні № 46091353 на все майно, що належить ПП «ВАЛТАР», накладено арешт (т. І а.с. 28).
 
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року, на нежилі приміщення з № 3 по № 14 (групи № 619) будівельно-конструкторського бюро зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 кв.м., які належать на праві власності ПП «ВАЛТАР», накладено арешт (т. І а.с. 29).
 
У вимозі про виконання зобов`язання від 01 лютого 2017 року зазначено, що у зв`язку з неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу № 17-05 у ПП «ВАЛТАР» та ОСОБА_2 утворилась заборгованість у розмірі 38 865,73 доларів США (т. І а.с. 30).
 
27 березня 2015 року державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Максименко Л. А. за результатом розгляду ухвали суду від 12 березня 2015 року прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20346133 та внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження № 9210199 щодо арешту об`єкту (т. І а.с.32-33).
 
31 серпня 2017 року між ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого, ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» передає, а ОСОБА_1 приймає нежилі приміщення з АДРЕСА_2, загальною площею 196,8 кв.м. в літері А, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ( т . І а.с. 36).
 
Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Поліщук В. В. від 25 вересня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4394 виданого Деснянським районним судом міста Києва 12 січня 2015 року, закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення у тому числі припинено чинність арешту коштів боржника у фінансових установах (т. І а.с. 37).
 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року, визнано припиненим іпотечний договір, серія та номер 2206, виданий 25 грудня 2012 року приватним нотаріусом Деребера Тетяною Олександрівною, внесеного до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про реєстрацію іпотеки № 17336752, відносно нежилих приміщень з АДРЕСА_2 (в літ.А) будівельно-конструкторського бюро, з усіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , внесених до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер майна № 33508884 (т. І а.с. 121-123).
 
Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37997183 від 07 листопада 2017 року проведено державну реєстрацію іншого речового права, іпотека на нежилі приміщення з АДРЕСА_2 (в літ. А) загальною площею 196,80 кв.м. з реєстраційним номером 1320460880000, що розташований в АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ОСОБА_1 (т. І а.с. 167).
 
Як вбачається з приписів ст.. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
 
Згідно ст.. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
 
Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.
 
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
 
Відповідно до ст.. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
 
Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
 
Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.
 
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
 
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
 
Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності) підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
 
Частина 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності) встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
 
Частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. 
 
Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
 
Як вбачається з приписів ст.. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності), у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема у разі наявності суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. 
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у грудні 2016 року ОСОБА_2 на користь банку було добровільно сплачено суму заборгованості за виконавчим листом № 2-4394 від 12 січня 2015 року в повному обсязі.
 
25 вересня 2017 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Поліщук В. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46091353, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ПП «ВАЛТАР» на користь ПАТ «Радикал Банк» суму боргу у розмірі 1 507 128 грн. 54 коп. 
 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року іпотечний договір укладений 25 грудня 2012 року між ПАТ «Радикал Банк» та ПП «ВАЛТАР» зареєстрований в реєстрі за № 2206, визнано припиненим, у зв`язку з тим, що станом на дату подання позовної заяви, заборгованість за кредитним договором № КЛ 1689/2-980, погашена.
 
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Нотари О. І. 07 серпня 2017 року було прийнято рішення № 36500068 про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення з АДРЕСА_2 в літ. А загальною площею 196,80 кв.м., розташовані в місті АДРЕСА_1 , за ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП».
 
Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки, який забезпечував належне виконання кредитного договору № КЛ-1689/2-980 від 25 грудня 2012 року, відбулося після виконання зобов`язань по вищевказаному кредитному договору.
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, про наявність подвійного стягнення за одним і тим самим зобов`язанням, що суперечить ст.. 61 Конституції України. 
 
Крім того, як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення приватного нотаріуса Нотари О. І. від 07 серпня 2017 року № 36500068 було прийнято, зокрема, на підставі вимоги про виконання порушеного зобов`язання № б/н від 10 лютого 2017 року, видавник ОСОБА_3
 
Так, вимога про виконання зобов`язання, яка наявна в матеріалах справи, не містить підпису відправника, в зв`язку з чим, не можливо встановити її автора, разом з тим, вищевказаний документ було направлено на адресу ОСОБА_2 , який не є власником іпотечного майна, крім того, у вищевказаному документі мова йде про наявність заборгованість за договором купівлі-продажу № 17-05 , проте,  ПП «ВАЛТАР» не є стороною такого договору. 
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення приватного нотаріуса Нотари О. І. від 07 серпня 2017 року № 36500068 було прийнято на підставі припиненого договору іпотеки, з порушенням вимог законодавства, а від так, підлягає скасуванню. 
 
Відповідно до ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
 
За приписами ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
 
Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.
 
Згідно ч.1-5 ст.. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 
 
Відповідно до ст.. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
 
Згідно з ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
 
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Микитин О. С. від 03 березня 2015 року у виконавчому провадженні № 46091353 на все майно, що належить ПП «ВАЛТАР», накладено арешт, крім того, в 2012 році до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про заборону відчуження майна, що є предметом іпотеки.
 
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року накладено арешт на нежилі приміщення з АДРЕСА_2 будівельно-конструкторського бюро зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ПП «ВАЛТАР».
 
31 серпня 2017 року між ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень з АДРЕСА_2 будівельно-конструкторського бюро зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 
 
Того ж дня, приватний нотаріус ХМНО Малахова Г. І. провела оформлення та державну реєстрацію договору купівлі-продажу вищевказаного об`єкту між ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та ОСОБА_1 
 
01 вересня 2017 року приватний нотаріус ХМНО Малахова Г. І. прийняла рішення № 36863914 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на об`єкт за ОСОБА_1 .
 
Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Поліщук В. В. від 25 вересня 2017 року виконавче провадження № 46091353, закінчено, припинено чинність арештів майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення у тому числі припинено чинність арешту коштів боржника у фінансових установах.
 
Таким чином, вищевказане відчуження майна на користь ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП», а в подальшому на користь ОСОБА_1 відбулося під час дії заборони на відчуження майна та арештів, що були накладені в межах судового розгляду, виконавчого провадження та в забезпечення кредитного договору.
 
Крім того, у зв`язку з погашенням заборгованості за кредитним договором № КЛ-1689/2-980 від 25 грудня 2012 року, іпотечний договір укладений того ж дня між ПАТ «Радикал Банк» та ПП «ВАЛТАР» було припинено, що також спростовує факт набуття права власності ТОВ «ПАЛЛАНТ-ГРУП» шляхом звернення стягнення на іпотечне майно. Таким чином, спірні приміщення вибули із володіння позивача поза його волею.
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення приватного нотаріуса Малахової Г. І. від 01 вересня 2017 року № 36863914 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підлягає скасуванню, а договір купівлі-продажу від 31 серпня 2017 року зареєстрований в реєстрі за номером 2174, визнанню недійсним.
 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для  задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВАЛТАР»  - задовольнити.
 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року  - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
 
Позов Приватного підприємства «ВАЛТАР» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу - задовольнити.
 
Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича від 07 серпня 2017 року № 36500068 про державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення з АДРЕСА_2, в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП».
 
Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 31 серпня 2017 року № 2174 нежилих приміщень з АДРЕСА_2, в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП» та ОСОБА_1 , видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна.
 
Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни від 01 вересня 2017 року № 36863914 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619), в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . 
 
Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановичана користь Приватного підприємства «ВАЛТАР» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі  3 000 (три тисячі) грн.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАНТ-ГРУП»на користь Приватного підприємства «ВАЛТАР» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі  3 000 (три тисячі) грн.
 
Стягнути з приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівнина користь Приватного підприємства «ВАЛТАР» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі  3 000 (три тисячі) грн.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «ВАЛТАР» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі  3 000 (три тисячі) грн.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхов 

                                                                                                             О. В. Шахова