УХВАЛА

14 квітня 2020 року 
м. Київ

Справа №  905/183/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України (далі - Департамент, скаржник)
на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2019 та
постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 
за скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ Енерговугілля»
на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича 
у справі № 905/183/18
за позовом Державного підприємства «Енергоринок» 
до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енергоринок»)
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2019 Департамент вперше звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду   від 02.12.2019 у справі №905/183/18.

Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2020 за результатами розгляду вперше поданої касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 у справі № 905/183/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі абзацу 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент подання касаційної скарги).

08.03.2020 (згідно з відмітками Східного апеляційного господарського суду) через Східний апеляційний господарський суд Департамент повторно звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду   від 02.12.2019 у справі №905/183/18  до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Крім того у поданій касаційній скарзі скаржником заявлені клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, про відстрочення сплати судового збору, про зупинення виконання оскаржуваних рішень та про розгляд скарги в судовому засіданні за участю представника Департаменту.

27.03.2020 Касаційним господарським судом зареєстровані заперечення ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енергоринок» проти відкриття касаційного провадження, в яких заявник просить Суд відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України. Заявник відзначає, що оскаржувані рішення є такими, що ухваленні у з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також узгодженні із наявною практикою Верховного Суду у подібних правовідносинах.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки наведену касаційну скаргу подано 08.03.2020, тобто після набуття чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, перевіряти матеріали цієї скарги слід, зважаючи на приписи Господарського процесуального кодексу України у редакції від 08.02.2020 року (далі - ГПК України у редакції, чинній з 08.02.2020).

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд доходить висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як вже зазначалось ухвалою Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №905/183/18 за результатами розгляду вперше поданої касаційної скарги відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі абзацу 2 частини другої статті 293 ГПК України.

Вищевказана ухвала мотивована тим, що оскільки скаржником у поданій касаційній скарзі наводяться абстрактні       доводи та аргументи щодо неправильного застосування норм матеріального права та фактично заперечуються встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

При постановленні ухвали Верховний Суд також виходив з того, що Департамент   у поданій касаційній скарзі не вказав, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, не вказав, що дана справа має виняткове значення для скаржника, та не наводив будь-яких інших підстав, передбачених пунктом 2 частиною третьої статті 287 ГПК України, щоб свідчили про необхідність у відкритті касаційного провадження у даній справі. 

Окрім того наведені скаржником у касаційній скарзі доводи у контексті судових рішень у цій справі не давали Суду підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. У касаційній скарзі відсутні посилання на текст судового рішення, де заявникові незрозумілі висновки, які можна неоднозначно тлумачити, і які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; скаржник не наводить інші аргументи, які можуть свідчити, що дана справа має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики.

Серед головних мотивів подання повторної касаційної скарги Департамент зазначає, що на даний час справа у подібних правовідносинах № 905/361/19 перебуває на розгляді в об`єднаній палаті Верховного Суду, результат розгляду якої може бути визначальним для скасування оскаржуваних рішень у справі №905/183/18, як таких, що не відповідають Закону та не узгоджуються з новою практикою Верховного Суду.

Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у кожній індивідуальній справі залежить виключно від обґрунтованості існування підстав, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України  та від обставин конкретної справи. 

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, Департамент на момент подання касаційної скарги вперше не зазначав, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, в тому числі, але не виключено  не вказав про подібність/не подібність правовідносин зі справою № 905/361/19.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги принципи господарського судочинства, а саме: рівності сторін перед законом та судом, змагальності сторін, диспозитивність господарського судочинства, враховуючи заперечення відповідача та імперативні приписи пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України, Касаційний господарський суд доходить висновку про  відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду   від 02.12.2019 у справі №905/183/18, оскільки вже є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї сторони у справі на це саме судове рішення.

Також Касаційний господарський суд відзначає, що подана касаційна скарга має низку недоліків, а саме: касаційна скарга не містить доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розміру, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження судових рішень (водночас заявлені клопотання про відстрочення сплати судового збору та поновлення строків).

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України  учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Проте, скаржником не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду   від 02.12.2019 у справі №905/183/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 
Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк
Суддя                                                                                                    І. Колос