ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 квітня 2020 року

м. Харків

справа № 646/3449/19

провадження № 22-ц/818/1080/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого -         Пилипчук Н.П.,

суддів -                 Бровченка І.О., Кругова С.С.,

учасники справи:

позивач -  ОСОБА_1 

представник позивача - ОСОБА_2 ;

відповідач -  ОСОБА_3 ;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2019 року, постановлене у складі судді Шелест І.М., 

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 07.09.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було винесено рішення по цивільній справі № 2-4529/10, яким з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку позивача починаючи з 01.06.2010 року та до досягнення повноліття кожної дитини. ІНФОРМАЦІЯ_3 старшій доньці ОСОБА_4 виповнилося 18 років, а отже вона є повнолітньою особою, але він продовжує виплачувати аліменти у зазначеній сумі на двох дітей. Аргументуючи вказану позовну заяву позивач виходив з того, що на даний час у нього погіршилося матеріальне становище, оскільки він офіційно не працевлаштований, не має стабільного та високого заробітку. Позивач змушений сплачувати аліменти у розмірі близько 3000 грн., виходячи з середньомісячної заробітної плати для даної місцевості. Окрім цього, у квартирі, де він зареєстрований також зареєстровані його колишня дружина та доньки, виходячи з цього, позивач сплачує оплату за комунальні послуги із розрахунку на чотирьох чоловік, що складає 2000-3000 грн. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей, які стягуються з нього на користь відповідача з 1/3 частини всіх видів заробітку на фіксовану грошову суму аліментів у розмірі 1014 грн., що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено частково. Змінено розмір стягуваних аліментів, встановлених рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2010 року, по справі № 2-4529/10, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі з 1/3частки всіх видів заробітку на 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що декілька останніх років у позивача змінилось його матеріальне становище, він звільнився з попереднього місця роботи на даний час офіційно не працевлаштований. У зв`язку з тим, що позивач не має стабільного та високого заробітку, сплачувати встановлену суму аліментів він не має можливості. Вказує, що крім того, що заробіток позивача є мінливий та не високий, він систематично повинен сплачувати комунальні послуги за квартиру, в якій зареєстрований не тільки він, але й відповідач разом з їх спільними дітьми. Середня платня за комунальні послуги за квартиру становлять близько 2000-3000 гривень, у зв`язку з чим сплачувати ще й аліменти у розмірі 3000 гривень стає неможливо. Для підтвердження вищезазначених обставин, які суттєво впливають на можливість своєчасно та в повному обсязі сплачувати встановлені судовим рішенням аліменти, позивачем було надано копію довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» від 11.04.2019 року та довідка з електронного кабінету платника податків від 12.04.2019 року. Вважає, що зазначені докази у повній мірі підтверджують, що будь-яких офіційних доходів  ОСОБА_1  не має, оскільки офіційно не працевлаштований, проте на нього покладений обов`язок сплачувати комунальні послуги за квартиру із розрахунку на 4 зареєстрованих осіб, що у свою чергу також впливає на погіршення його матеріального становища та здатність сплачувати аліменти, тому висновки суду, що вказані докази не спростовують можливість зменшення розміру аліментів є необґрунтованими. Зазначає, що суд при винесені вказаного рішення, дійшов помилкового висновку про те, що в цій справі ключовим є спосіб присудження аліментів у частках від заробітку (доходу) батька, розмір яких встановлено в рішенні Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 року по справі №2-4529/10, та як наслідок неправомірно відмовив позивачу у задоволені його вимог щодо зменшення розміру аліментів на утримання дітей з 1/3 частини всіх видів заробітку на фіксовану грошову суму аліментів у розмірі 1014 грн. Визначаючи фіксовану грошову суму у розмірі 1014 грн., позивач виходив з того, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 грн. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час одинадцять років, то розмір фіксованої грошової суми розраховувався таким чином: 2027*50% = 1014 грн. з подальшою індексацією. Отже розмір твердої грошової суми, що зазначив позивач у розмірі 1014 грн. на момент звернення з позовом до суду складав 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, судом не було враховано, що приймаючи рішення про зменшення розміру аліментів та призначаючи їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1014 грн., права та законні інтереси дитини ніяким чином не постраждають, оскільки вказана сума аліментів буде підлягати щорічній індексації. Вважає, що зміни у матеріальному становищі, що відбулися після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання двох доньок, є істотними та такими що дають підставу для зменшення їх розміру.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що одна з доньок позивача на момент його звернення до суду вже досягла повноліття, тому вказана обставина є підставою для зменшення розміру аліментів з 1/3 частин до ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №545 та відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.1997 року. У графі батько зазначений ОСОБА_1 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1023 та відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . Батьком дитини записаний ОСОБА_1 (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є платником аліментів на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 року по справі №2-4529/10, яким було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2010 року та до досягнення повноліття кожної дитини (а.с. 9-10).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданою КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» від 11.04.2019 року у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (а.с. 11).

Згідно з довідкою з електронного кабінету платника податків від 12.04.2019 року дані про взяття на облік платника податків ОСОБА_1 станом на 12.04.2019 року відсутні.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилався на ст.. 192 СК України, яка регламентує порядок зменшення розміру аліментів.

Між іншим вказує на те, що одна з доньок, на утримання якої стягуються аліменти за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 року, є повнолітньою, тому є підстави для зменшення розміру аліментів.

Між тим, порядок стягнення аліментів за обставин, на які посилається позивач регламентується ч. 3 ст. 183 СК України.

Так, згідно ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги про визначення розміру аліментів в порядку ч. 3 ст. 183 СК України сторони не заявляли.

Позивач, звертаючись з вказаним позовом до суду, посилався на ст. 192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 

Позивач наполягає на визначенні аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Отже, спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі або в частці від доходу згідно вимог ст. 183 СК України визначає стягувач, а не платник аліментів.

Отже, досягнення повноліття старшою дитиною не є підставою для зміни розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України.

Позивач вказує, що на момент встановлення рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 року розміру аліментів він працював на посаді водія у ТОВ «Стальпром», мав стабільний дохід та мав змогу сплачувати аліменти у частині від заробітку, однак декілька останніх років у позивача змінилось його матеріальне становище, він на даний час офіційно не працевлаштований. У зв`язку з тим, що позивач не має стабільного та високого заробітку, сплачувати встановлену суму аліментів, а це майже 3000 грн., він не має можливості. Вказує, що крім того, що заробіток позивача є мінливий та не високий, він систематично повинен сплачувати комунальні послуги за квартиру, в якій зареєстрований не тільки він, але й відповідач разом з їх спільними дітьми. Середня платня за комунальні послуги за квартиру становлять близько 2000-3000 грн. Враховуючи вказані факти просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1014 грн.

Дійсно із змісту рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 року (а.с. 9-10) вбачається, що станом на вересень 2010 року ОСОБА_1 займав посаду водія у ТОВ «Стальпром», заробітна плата позивача станом на 02.08.2010 року була близька до мінімальної.

Позивач є працездатною особою, має можливість працевлаштуватися та утримувати дітей на належному рівні.

Той факт, що позивач сплачує комунальні послуги за дітей та відповідача не спростовують висновків суду, оскільки питання про стягнення коштів,с плачених за іншу особу може бути вирішено в порядку, встановленому ЦК та ЖК України, та на розмір аліментів не впливає.

Належних та допустимих доказів, які б дозволили дійти висновку про те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів в порядку ст.192 СК України суду не надано.

Позивач не позбавлений можливості звернутися до державного виконавця або до суду з вимогою в порядку ч. 3 ст. 183 СК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції не  відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2   задовольнити частково.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2019 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -                                                             Н.П. Пилипчук

Судді -                                                        
                                                                       С.С. Кругова

                                                                       І.О. Бровченко