Ухвала
 
05 травня 2020 року
м. Київ
 
Справа № 308/3505/15-ц
Провадження № 14-75 зц 20
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
 
судді-доповідача Пророка В. В.
 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Князєва В. С., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.
 
ознайомилася з касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року
 
у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригодита
 
ВСТАНОВИЛА:
 
1.    У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 121 231,00 грн, з яких 120 781,00 грн - витрати на відновлення автомобіля, 450,00 грн - вартість оцінки майнових збитків.
 
2.       Позов обґрунтовано тим, що 03 травня 2014 року близько 16:00 години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по розгінній смузі руху на об`їзній дорозі у місті Ужгороді, не надав перевагу в русі автомобілю марки Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням і допустив зіткнення, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
 
3.       Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2014 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності.
 
4.       Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої транспортному засобу Hyundai, від 29 травня 2014 року№ 03-05/05/14 сума відновлювального ремонту складає 170 281,42 грн, із яких 49 500,00 грн відшкодувала йому страхова компанія. Вартість виготовлення вказаного звіту складає 450,00 грн.
 
5.       Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 121 231,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
6.       У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 (вх. № 9480/0/220-20 від 05 березня 2020 року) на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
7.       Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судувід 18 березня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі.
 
8.       При цьому касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
 
9.       У травні 2020 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 (вх. № 192/0/255-20 від 04 травня 2020 року) на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, в якій  ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
10.    ОСОБА_1 вважає, що справа підлягає перегляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки постановляючи ухвалу від 18 березня 2020 року про відмову у відкритті касаційного провадження, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судуне врахував того, що сума коштів, яка стягується з нього за оскаржуваними судовими рішеннями для нього є значною.
 
11.   Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши матеріали касаційної скарги та доводи  ОСОБА_1 , зазначає, що відповідно до частини другої статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
 
12.   Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
 
13.   Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
 
14.   Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
 
15.   Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
16.   Право касаційного оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначені у статті 389 ЦПК України.
 
17.   Вичерпний перелік підстав для передачі цивільної справи, яка розглядається у касаційному порядку, на розгляд Великої Палати Верховного Суду встановлено статтею 403 ЦПК України. Питання про таку передачу згідно зі статтями 403 і 404 цього Кодексу вирішує Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду після відкриття касаційного провадження. 
 
18.   Звернення з касаційними скаргами безпосередньо до Великої Палати Верховного Суду процесуальним законодавством не передбачено. Отже, Велика Палата Верховного Суду не є судом, встановленим законом, для розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 
 
19.   Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що з моменту набрання чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» цей Кодекс не передбачає інституту перегляду судових рішень після їх перегляду у касаційному порядку, як це було визначено у розділі V глави 3 попередньої редакції ЦПК України.
 
20.   Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70).
 
21.   «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (рішення у справі «Креуз проти Польщі» від 16 червня 2001 року, заява № 28249/95).
 
22.   Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення у справі «Світлана Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, заява № 41984/98, § 53).
 
23.   З огляду на вказане у Великої Палати Верховного Суду відсутні повноваження щодо повторного розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 та відкриття касаційного провадження. 
 
24.   Відповідна касаційна скарга  ОСОБА_1 підлягає поверненню разом з усіма доданими матеріалами.
 
Керуючись статтями 6, 19 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції, статтями 44, 388, 393, 394, 403, 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
 
УХВАЛИЛА:
 
1.       Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
 
2.       Касаційну скаргу та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 . 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	 	В. В. Пророк	
Судді:	Н. О. Антонюк	В. С. Князєв	
 	Т. О. Анцупова	Н. П. Лященко	
 	В. В. Британчук	О. Б. Прокопенко	
 	Ю. Л. Власов	Л. І. Рогач	
 	М. І. Гриців	О. М. Ситнік	
 	В. І. Данішевська	О.С. Ткачук 	
 	Д. А. Гудима	В. Ю. Уркевич	
 	Ж. М. Єленіна