УХВАЛА
 
12 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 200/7988/19
провадження № 51-2121 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі: 
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Засуджений звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 7 травня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. У цьому рішенні також було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано. 
Зокрема, замість нової касаційної скарги ОСОБА_4 подав коротке доповнення до попередньої, що законом не передбачено й перешкоджає реалізації положень статей 428, 430 вказаного Кодексу, оскільки в силу законодавчих приписів касаційне провадження відкривається виключно за касаційною скаргою, її копія (а не тієї, яку було залишено без руху) надсилається іншим учасникам судового провадження, а в подальшому саме за скаргою здійснюється процедура розгляду.
Крім того, у новому зверненні ОСОБА_4 відсутнє жодне обґрунтування незаконності вироку й ухвали, допущення судами нижчих інстанцій таких порушень норм матеріального й процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування чи зміну на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, згаданих рішень, з огляду на статті 84, 94, 370, 374, 404, 405, 412–415, 419 цього Кодексу, з урахуванням установлених у справі фактів.
Також вимога засудженого про скасування вироку й ухвали і водночас призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції не узгоджується з приписами ст. 436 КПК.
Виходячи зі ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу з доповненнями до неї слід повернути скаржнику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Таке рішення не перешкоджає новому зверненню до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому згаданим Кодексом, зважаючи також на правила ст. 117 КПК.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу з доповненнями до неї засудженого ОСОБА_4 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року разом з усіма доданими до них матеріалами повернути особі, яка їх подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3