Ухвала
 
16 березня 2020 року
м. Київ
справа № 1525/745/2012
провадження № 61-23032 ск19 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Савранської селищної ради Савранського району Одеської області, відділу Держгеокадастру в Савранському районі Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод в користуванні присадибною ділянкою та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ :
У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1  на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у вказаній вище справі. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2019 року  касаційну скаргу   ОСОБА_1  визначено колегії суддів у складі: Білоконь О. В. (суддя-доповідач),  Осіяна О. М.,     Сакари Н. Ю.
Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2019 року поновлено ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження судових рішень, вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення наявних у ній недоліків, а саме: заявнику необхідно надати докази сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» та уточнити форму і зміст касаційної скарги. 
Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу № 1525/745/2012 із суду першої інстанції.
У лютому 2020 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відвід суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.
Клопотання про відвід обґрунтовано тим, що оскільки дві справи за її позовами до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 передано на розгляд тієї ж самої колегії суддів, є підстави вважати, що було здійснено втручання в автоматизовану систему розподілу справ. Крім того, підставою для відводу судді Білоконь О.В. є те, що в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху невірно вказано суму судового збору у розмірі 429, 20 грн замість 102,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року клопотання ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. визнано необґрунтованим. Клопотання про відвід суддів передано для вирішення зазначеного питання іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1  про відвід колегії суддів Верховного Суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. відмовлено.
13 березня 2020 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 , надійшла «відповідь на ухвалу від 18 лютого 2020 року», в якій зазначено, що судді позбавляють її «законного права сумніватись», «права не довіряти чи сумніватися в об`єктивності рішень судів, в якій, серед іншого, висловлює свою незгоду з постановою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 2-9/11.
Постановою Верховного Суду у складі суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. від 19 грудня 2019 року у справі № 2-9/11 залишено без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Савранського районного суду Одеської області від 17 червня 2013 року, додаткове рішення Балтського районного суду Одеської області від 15 липня 2016 року,          ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2016 року. Ці судові рішення ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Савранська селищна рада Савранського району Одеської області, ОСОБА_5 , відділ Держземагентства у Савранському районі Одеської області, про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, встановлення меж земельної ділянки в натурі, знесення самовільно збудованих споруд, відшкодування майнової і моральної шкоди.    
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що   «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. (Бочан проти України від 03 травня 2007 року)
 
Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення   у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у складі суддівБілоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., переглядаючи у касаційному порядку справу № 2-9/11 між тими ж сторонами і з приводу аналогічного предмету, висловив свою правову позицію, наявність якої породжує у заявника сумніви неупередженості суддів.
З огляду на зазначене, з метою підтримки довіри до суду та з метою уникнення будь-яких суб`єктивних сумнівів у неупередженості та об`єктивності під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 в межах розгляду цієї справи, колегія суддів вважає за необхідне забезпечити заявнику достатні гарантії виключення будь-якого сумніву у безсторонності суддів шляхом заявлення та задоволення самовідводу суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. від розгляду цієї справи. 
Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Задовольнити заявлений самовідвід суддів Верховного Суду Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. та відвести  суддів Верховного Суду Білоконь О. В., Осіяна О. М.,Сакару Н. Ю. від розгляду справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Савранської селищної ради Савранського району Одеської області, відділу Держгеокадастру в Савранському районі Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод в користуванні присадибною ділянкою та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року.

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
                                                                                                            О. М. Осіян
                                                                                                            Н. Ю. Сакара