Ухвала
05 червня2020 року
м. Київ
справа № 2-17/11
провадження № 61-7529ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2011 року позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в особі філії «Запорізьке регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто                                    з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму основного боргу та процентів за користування кредитом у розмірі 4 521 686,74 грн, що є еквівалентом 569 646,96 доларів США, пеню у розмірі 15 490 560,59 грн, а всього стягнуто заборгованість за кредитним договором 20 012 247,33 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2011 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».
27 квітня 2020 рокутовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест») засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргоюна постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року (надійшла до суду 30 квітня 2020 року).
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 08 травня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Гефест» залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано уточнити касаційну скаргу із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення копію вищевказаної ухвали суду касаційної інстанції отримано заявником 14 травня 2020 року.
27 травня 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 травня 2020 року від ТОВ «ФК «Гефест» надійшла уточнена касаційна скарга, однак ці уточнення до касаційної скарги не можна вважати належним виконанням вимог ухвали суду касаційної інстанції та усуненням недоліків касаційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права            у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
В уточненій касаційній скарзі ТОВ «ФК «Гефест» вказало, що підставою для звернення з касаційною скаргою згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України є те, що апеляційний суд не врахував вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».
Наведені в уточненій касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки постанова Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», на яку послався заявник, не є постановою Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, а тому посилання на постанову Пленуму Верховного Суду України не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення. 
Ураховуючи викладене, станом на 05 червня 2020 року ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 травня 2020 року не виконана, оскільки, у порушення пункту 5 частини другої статті 392              ЦПК України, заявником не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ТОВ «ФК «Гефест» підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на постанову Запорізького апеляційного суду                        від 24 березня 2020 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Д. Д. Луспеник