Номер провадження: 22-ц/813/6109/20 
Номер справи місцевого суду: 523/15696/19
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого-судді: Комлевої О.С.,
Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року про зупинення провадження, постановлену під головуванням судді Сувертак І.В., -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування запису в спадковому реєстрі, в якому просив визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 липня 2008 року, зареєстроване у реєстрі за №р.2-1673 та скасування запису у спадковому реєстрі, щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 недійсними.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року зупинено провадження у справі № 523/15696/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі за № 523/16385/17 за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.
У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 зазначає, що суд фактично з власної ініціативи зупинив провадження, також зазначив, що предмети спору по справам не однакові та не пов`язані, оскільки визнання права власності не має відношення до скасування свідоцтва та визнання законності вступу та встановлення строків на прийняття спадщини.
Відзиву до суду надано не було.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зупиняючи провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням визнано право власності за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 на кв. АДРЕСА_1 .
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до норм п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування запису в спадковому реєстрі, в якому просив визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 липня 2008 року, зареєстроване у реєстрі за №р.2-1673 та скасування запису у спадковому реєстрі, щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 недійсними.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року позов ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволений. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .
Судове рішення по вказаній справі не набрало законної сили, оскільки справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 перебуває на розгляді в апеляційному суді.
На підставі вищевикладених обставин, суд першої інстанції на законних підставах у вказаній справі зупинив провадження.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, що суд фактично з власної ініціативи зупинив провадження, також зазначив, що предмети спору по справам не однакові та не пов`язані, оскільки визнання права власності не має відношення до скасування свідоцтва та визнання законності вступу та встановлення строків на прийняття спадщини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки від вирішення справи за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом буде залежить вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування запису в спадковому реєстрі, та справи пов`язані між собою.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції, відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 27 квітня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк