ПОСТАНОВА
Іменем України

20 березня 2020 року 
Київ

справа №815/2324/18
адміністративне провадження №К/9901/5273/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.
розглянув у попередньому судовому засіданні за наявними у справі матеріалами в касаційній інстанції адміністративну справу №815/2324/18
за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області - про скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року, прийняте в складі головуючого судді Вовченко О.А., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Осіпова Ю.В., суддів Бойка А.В., Шевчук О.А.
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, ураховуючи уточнені позовні вимоги, просив: 
- скасувати наказ ГУ ДФС в Одеській області №235-0 від 13.04.2018 «Про звільнення лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1 »;
-          скасувати наказ відповідача №6-дс від 11.04.2018 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»;
-          скасувати наказ ГУ ДФС в Одеській області №1-дс від 12.01.2018 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»;
-          поновити позивача в органах податкової міліції на посаді старшого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області;
-          стягнути з ГУ ДФС в Одеській області на його користь заробіток за час вимушеного прогулу з 14.04.2018 по 23.07.2018 в розмірі 28101,81 грн, а починаючи з 24.07.2018 до дня поновлення на роботі з розрахунку 419,43 грн за кожен робочий день;
-          стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн;
-          стягнути з ГУ ДФС в Одеській області на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.
2.          На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що спірні накази відповідача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням норм діючого законодавства.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від            12 грудня 2018 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС в Одеській області №235-0 від 13.04.2018 «Про звільнення лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1 »; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС в Одеській області №6-дс від 11.04.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС в Одеській області №1-дс від 12.01.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; поновлено ОСОБА_1 в органах податкової міліції на посаді старшого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області; стягнуто з ГУ ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за вимушений прогул, починаючи з 14.04.2018 року по 26.07.2018 року в розмірі 28521,24 грн з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 6200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, сплачених згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 23 липня 2018 року.
4.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності спірних наказів відповідача.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.          Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Головне управління ДФС в Одеській області подало касаційну скаргу, в якій просить  скасувати зазначені судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
6.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не було в  повному обсязі досліджено процедуру повернення товарно-матеріальних цінностей, оскільки  така процедура у кримінальному провадженні №12016160150001780 була порушена позивачем. Враховуючи, що на час застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів податкової міліції ОСОБА_1 мав діюче дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, Головним управлінням ДФС в Одеській області було додержано вимоги, встановлені законодавством, а саме застосовано не нижче ніж попереднє стягнення. Вказує, що з відповідача безпідставно стягнуто витрати на правову допомогу.
IV. Позиція інших учасників справи
7.          Позивач подав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволення касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
V. Рух справи в суді касаційної інстанції
8.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від             26 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року.
9.          За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 21 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника  апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 20 червня 2019 року №796/0/78-19. 
10.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від             28 серпня 2019 року касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області прийнято до провадження.   
11.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від                    17 березня 2019 року справу призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні за наявними у справі матеріалами на 20 березня 2020 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
12.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 18.08.2014 прийнятий на посаду старшого оперуповноваженого відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, відповідно до наказу №321-о від 18.08.2014 «Про призначення ОСОБА_1 ».
13.          30.11.2018 керівником ГУ ДФС в Одеській області, на підставі доповідної записки в.о. начальника слідчого управління ФР ГУ ДФС в Одеській області полковника податкової міліції Голотова О.В. від 22.11.2017 було видано наказ №6423 про проведення службового розслідування стосовно старшого оперуповноваженого відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_1 за фактами неналежного стану здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №32017160020000017 від 27.09.2017 та недотримання ним вимог Кримінального процесуального кодексу України при поверненні вилучених товарно-матеріальних цінностей (речових доказів) у кримінальному провадженні №1201616015000178 від 11.06.2016 року.
14.          22.12.2017 за результатами проведеного службового розслідування складено висновок, яким встановлено факти порушення позивачем вимог статей 2, 9, 28, 40 Кримінального процесуального кодексу України та пунктів 2.1, 3.2, 3.4, 3.14 Посадової інструкції старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1. при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №32017160020000017, а також факти порушень вимог статей 2, 9, 40 Кримінального процесуального кодексу України і пунктів 2.8, 2.14, 3.2, 3.14 Посадової інструкції при поверненні товарно-матеріальних цінностей, вилучених по кримінальному провадженню №12016160150001780.
15.          Також у вказаному висновку зазначено, що приймаючи до уваги положення статей 7, 13, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ставлення позивача до виконання своїх службових обов`язків, порушення ним вимог Кримінального процесуального кодексу України, рекомендовано притягнути старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів податкової міліції. 
16.          12.01.2018 керівником ГУ ДФС в Одеській області, на підставі вказаного вище висновку службового розслідування, винесено наказ №1-дс, згідно якого, за неналежне виконання своїх службових обов`язків при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №32017160020000017, а також порушень приписів Кримінального процесуального кодексу України і Посадової інструкції старшого слідчого слідчого відділу ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області при поверненні вилучених товарно-матеріальних цінностей, вилучених по кримінальному провадженню №12016160150001780, старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів податкової міліції, але враховуючи, що позивач знаходився на лікарняному, вирішено звільнити його після виходу на роботу.
17.          11.04.2018 керівником ГУ ДФС в Одеській області винесено наказ №6-дс, відповідно до якого, за неналежне виконання своїх службових обов`язків, посадової інструкції старшого слідчого, Кримінального процесуального кодексу України, старшого слідчого СВ ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів податкової міліції.
18.          13.04.2018 керівником ГУ ДФС в Одеській області винесено наказ №235-О, яким старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1 , старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області звільнено в запас Збройних Сил України за ст.64 п.«є» (за порушення дисципліни) з 13.04.2018.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
19.          Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20.          Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом)
Частина друга статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;                           10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
21.          Згідно з абзацом 1 розділу 4 Посадової інструкції старшого слідчого слідчого відділу ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області старший слідчий СВ ФР несе повну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, вимог цієї інструкції, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, вимог положень кримінального процесуального законодавства та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службової дисципліни та режиму таємності.
22.          22 лютого 2006 року Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» №3460-IV було затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.
Як слідує зі змісту положень частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу вимог Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок -невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Як вбачається з приписів статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.
Види дисциплінарних стягнень визначає стаття 12 Дисциплінарного статуту. Так, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 6) звільнення з посади.
Відповідно до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.
23.          Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджена «Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» (далі - Інструкція №230), яка визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні.
Відповідно до вимог пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
24.          Інструкція про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затверджена Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України та Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125 (далі - Інструкція №51/401/649/471/23/125)
Як визначено пунктом 1 цієї Інструкції, нею встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна.
Згідно з абзацом 3 пункту 13 вказаної Інструкції, відповідальною за зберігання речових доказів, приєднаних до справи, є особа, яка проводить дізнання, слідчий, в суді - суддя, відповідальний працівник апарату суду або керівник апарату суду, а в експертній установі - співробітник експертної установи, у віданні якого речові докази перебувають у відповідний період, або керівник експертної установи.
Пунктом 41 Інструкції передбачено, що майно, на яке накладено арешт, передається згідно з рішенням слідчого, прокурора та суду, виходячи з конкретних обставин та інтересів справи, на зберігання представникові територіальної держадміністрації або житлово-експлуатаційної організації, державної служби охорони органів внутрішніх справ, а також організації, якій завдані збитки, або власникові цього майна чи його родичу, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка. У разі необхідності майно, на яке накладено арешт, може бути вилучене.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
25.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
26.          Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається зі змісту висновку службового розслідування від 22.12.2017, комісією з проведення службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 вимог Кримінального процесуального кодексу України та Посадової інструкції старшого слідчого слідчого відділу ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, а саме:
1) проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №32017160020000017 в`яло, безсистемно, безініціативно, з порушенням розумних строків, без здійснення жодної суттєвої слідчої дії;
2) по кримінальному провадженню №12016160150001870 ОСОБА_1 , не маючи законних підстав, 18.10.2017 повернув усі вилучені в рамках цього кримінального провадження товарно-матеріальні цінності, не будучи при цьому залученим до нього в якості слідчого.
27.          Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що твердження відповідача про «в`яле, безсистемне та безініціативне» ведення позивачем досудового розслідування фактично є суб`єктивним та не підтвердженим належними та достатніми доказами.
28.          У висновку службового розслідування не зазначено якими діями позивача та які саме вимоги чинного законодавства України були порушені ним при ведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №32017160020000017.
29.          Також у висновку службового розслідування не вказано та не досліджено відповідачем, які саме матеріальні цінності підлягали поверненню відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2017 року по справі №500/4255/17, де вони зберігалися, участь позивача в поверненні товарно-матеріальних цінностей  та спосіб їх повернення. 
30.          Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з витягу руху кримінального провадження №1201616015000178, ОСОБА_1 являвся слідчим у вказаному кримінальному провадженні.
31.          Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2017 року по справі №500/4255/17 (кримінальне провадження №1201616015000178) ухвалено, зокрема, в силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвал слідчого судді Маліновського районного суду м. Одеси Одеської області від 15 лютого 2017 року (3 ухвали) та 18 квітня 2017 року арешт на перелічене в ній майно та питання про нього слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а перелічене у абзаці №4 вироку майно - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_4 .
32.          Як стверджується позивачем та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 являвся відповідальною особою за товарно-матеріальні цінності, на які був накладений арешт у межах кримінального провадження №1201616015000178, та які на підставі вищевказаного вироку були передані володільцю ОСОБА_4 .
33.          Відповідачем доказів передачі вказаних товарно-матеріальних цінностей разом із матеріалами кримінального провадження №1201616015000178 слідчому ОСОБА_5 , яка в подальшому вела досудове розслідування, суду не надано.
34.          Отже, дії позивача щодо повернення на підставі вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2017 року по справі №500/4255/17 товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_4 були правомірними та не суперечили вимогам КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду.
35.          Щодо тверджень відповідача у відзиві на позовну заяву та касаційній скарзі про те, що судами попередніх інстанцій протиправно стягнуто на користь позивача витрати на правову допомогу, оскільки відсутній платіжний документ, який підтверджує здійснення відповідних витрат, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
36.          На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: квитанцію до прибуткового касового ордера №7 від 23.07.2018 від ОСОБА_1 згідно договору №А-05/02 на 8000 (вісім тисяч) гривень (т.2 а.с.140); розрахунок гонорару адвоката від 20.04.2018, в якому зазначено наступне: підготовка тексту позовної заяви - 3000 грн, збір доказів для подачі позову - 500 грн, аналіз доказів - 300 грн, попередня правова консультація щодо характеру спірних правовідносин - 800 грн, обговорення та формування правової позиції щодо подачі позову - 400 грн, участь у судових засіданнях 10 годин - 3000 грн.
37.          Судом першої інстанції було зазначено, що станом на момент винесення рішення, представник позивача брала участь у судових засіданнях загальною тривалістю не більше 4-х годин, а відтак суд дійшов обґрунтованого висновку про доцільність зменшення розміру витрат на правничу допомогу в частині оплати участі адвоката у судових засіданнях з 3000 грн до 1200 грн та стягнув з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 6200 грн витрат на професійну правничу допомогу.
38.          З огляду на наведені обставини, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій в частині наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації витрат на правову допомогу.
39.          З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
40.          У зв`язку з цим, відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій  - без змін.
IХ. Судові витрати
41.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.
2.          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року в справі №815/2324/18 залишити без змін.
3.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий          :                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                 О. Р. Радишевська
                                                                                          С.А. Уханенко