Єдиний унікальний номер 227/895/20
Номер провадження 33/804/178/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                     
24 квітня 2020 року         місто Бахмут
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гос В.В., потерпілої ОСОБА_2 розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. Стягнуто з в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови судді, 06.03.2020 року о 08:30 год. знаходячись за місцем мешкання АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи, що могло причинити шкоду психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. Стягнуто з в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що дійсно мешкає у будинку з потерпілою, проте спільним побутом не пов`язаний. Вона постійно провокує з ним конфлікти. При цьому постійно звертається до працівників поліції, які не звертають увагу на його доводи та заперечення складають протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень. Відібрані у нього пояснення він не читав, йому 77 років і дуже поганий стан здоров`я. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення та особа складаючи протокол, не роз`яснили йому права передбачені ст.268 КУпАП. Вказує, що працівники поліції та суд порушили його права на захист, оскільки не надали йому захисника для захисту своїх прав.
Також у своїй апеляційній скарзі, апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року.
Апеляційний суд наголошує, що строк оскарження постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року, відповідно до ст. 294 КУпАП, складає 10-днів з дня винесення постанови, тобто останній день подачі апеляційної скарги спливає 27 березня 2020 року, згідно штемпеля надходження документів до Добропільського міськрайонного суду апелянтом подана апеляційна скарга 24 березня 2020 року, тобто у строк апеляційного оскарження.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Гос В.В. повністю підтримали доводи апеляційної скарги, та просили її задовольнити.
В суді апеляційної інстанції була допитана потерпіла ОСОБА_2 яка пояснила, що ОСОБА_1 систематично її б`є та ображає, останній раз бив її ногами по ногам, після чого вона викликала поліцію, його вона не била та не провокувала на сварки.
Заслухавши ОСОБА_1 його захисник Гос В.В. та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляції у сукупності, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.
Відповідно до ч.7ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт застосування ОСОБА_1 психологічного насильства до його колишньої дружини, з якою він спільно проживає, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №404952 від 06.03.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, в якому остання попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які додані до протоколу, копіями постанов Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.08.2019 р., 04.09.2019 р. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, які набрали законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад вказаного адміністративного правопорушення.
Той факт, що в суді апелянт вказав, що жодного насильства відносно колишньої дружини не вчиняв та навпаки це вона постійно його провокує на сварки після чого викликає працівників поліції та обмовляє на нього, жодним чином не спростовує його вини, оскільки такі показання є лише обраною лінією захисту та зумовлені прагненням уникнути відповідальності за вчинене. 
Не є слушними і доводи автора апеляції, що він мешкає у будинку з потерпілою, проте спільним побутом не пов`язаний, оскільки згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це зокрема діяння психологічного насильства, що вчиняється між колишнім подружжям.
При цьому, ведення побуту чи взагалі проживання в одному місці колишнім подружжям не має жодного значення для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а відтак дані обставини також не спростовують винуватість ОСОБА_1 та не вказують на відсутність складу даного адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, є необґрунтованими, даний протокол був складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП, в якому зазначено, що 06.03.2020 року о 08:30 год. знаходячись за місцем мешкання АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи, що могло причинити шкоду психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 . Даний протокол був підписаний ОСОБА_1 , зауважень до протоколу не надавав.
Доводи апеляційної скарги про порушення його прав на захист, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа яка складала протокол, не роз`яснила йому його права передбачені ст.268 КУпАП, є безпідставними та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 під підпис роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про порушення прав на захист ОСОБА_1 , оскільки йому не надали захисника для захисту своїх прав, є безпідставними.
У матеріалах справи відсутні відомості про заяву ОСОБА_1 клопотань про залученні захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Також згідно матеріалів справи постановою першої інстанції було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях призначити захисника для участі в судовому засіданні по розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , для здійснення захисту особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях надано відповідь, згідно якої, якщо ОСОБА_1 належить до однієї із категорій осіб зазначених у п.п. 1, 22, 8-13 ч.1 ст.14 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» то відповідно до ст.18 зазначеного закону, він має право звернутись до центру з наданням безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про призначення йому адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги у тих випадках, що визначені ч.2 ст. 13 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» та документи, що підтверджують належність особи до однієї з вразливих категорій осіб передбачених ч.1 ст. 14 цього закону.
На підставі викладеного, апеляційний суд зазначає, що з боку суду першої інстанції були виконанні всі необхідні заходи для забезпечення захисту прав та інтересів ОСОБА_1 при розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності. Після чого ОСОБА_1 залучив до участі в судовому засіданні захисника Гос В.В.
Враховуючи викладене, перевіривши постанову судді, в межах апеляційної скарги, підстав для її скасування не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя