УХВАЛА
Київ

21 квітня 2020 року 
справа №640/844/19
адміністративне провадження №К/9901/8420/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів - Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2019 року
у справі №640/844/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Асистент Груп" 
до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві 
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

20 березня 2020 року Головне управління ДФС у м.Києві подало до Верховного Суду касаційну скаргу на  ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у справі №640/844/19.

Верховний Суд ухвалою від 25 березня 2020 року касаційну скаргу скаржника залишив без руху як таку, що подана з пропуском строку на касаційне оскарження. Цією ж ухвалою скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених в ній недоліків.

У строк, встановлений судом, скаржник надав клопотання про поновлення процесуального строку, в якому зазначив, що вже звертався з касаційною скаргою до Верховного Суду, в межах строків визначених Кодексом адміністративного судочинства України. 

Поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку касаційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Скаржником таких причин не наведено.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Судом не встановлено наявність об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, що може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених вище обставин, заява про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованою, а підстави, вказані у ній, є неповажними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у справі №640/844/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Асистент Груп" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                Р. Ф. Ханова

Судді                                                                                                    І. А. Гончарова

                                                                                                      І. Я. Олендер