КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                                                                                  
Справа № 752/2756/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6541/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
10 червня 2020 року                                                                                               м. Київ
     колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ
   Київського апеляційного суду в складі:
                                                                                                                 
                                           головуючого     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                                                                                                                                              
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О.,-   
 
  встановила:
 
У лютому 2018 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду із названим позовом.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 82 335 грн 78 коп., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції просить скасувати ухвалу суду, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що ухвала суду законна, а апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.
Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позов про відшкодування шкоди, завданої працівником Управління патрульної поліції у м. Києві під час проходження ним публічної служби, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду. 
З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2017 року ОСОБА_1 ніс службу на території Голосіївського району м. Києва у складі екіпажу «Форт-0104», бортовий номер 0105.
11 лютого 2017 року о 10 год. 30 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ToyotaPrius» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Nissan Teana» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota Prius» р.н. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. 
Вартість матеріального збитку, завданого позивачу, що визначений відповідно до висновку № 19/13-1/126-ЕД/17 від 13 грудня 2017 року, становить 82 335 грн 78 коп.
Позивач просить стягнути завдану матеріальну шкоду з ОСОБА_1 , який завдав зазначену шкоду при виконанні своїх службових обов`язків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Саме така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що позивач звернувся до суду раніше ніж ухвалена постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 818/1688/16, колегія суддів не приймає, оскільки постанова ВС  не є нормою права, що не передбачає зворотної дії в часі, а є рішенням, обов`язковим для судів при розгляді аналогічних спорів.
Доводи апеляційної скарги про те, що справи про відшкодування завданої поліцейським шкоди, де поліцейські є відповідачами, а суб`єкт владних повноважень позивачем, не можуть розглядатися в передбаченому адміністративним судочинством порядку, оскільки це не встановлено КАС України, колегія суддів відхиляє, оскільки ч. 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією України та законами України.
Доводи апеляційної скарги про те, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд не звернув своєї уваги на положення ст. 21 КАС України, колегія суддів не приймає, оскільки ст. 21 КАС України стосується розгляду кількох пов`язаних між собою вимог, тоді як у даному випадку позивачем заявлено одну вимогу.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу, що самі по собі викладені в постановах правові висновки Верховного Суду не є нормами права, колегія суддів оцінює критично, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про наявність підстав для закриття провадження.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 27 листопада 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає. 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-                  
 
   постановила:
 
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 12 червня 2020 року.

 
 
Головуючий                                                                                          Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                    О.Ф. Лапчевська

 
 
                                                                                                               С.Г. Музичко