ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/110/20	Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В. 	
Провадження № 33/817/86/20 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
                                       за участю ОСОБА_1 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду від 30 січня 2020 року,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Постановою Теребовлянського районного суду від 30 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП і у відповідності до ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Згідно з даною постановою, водій ОСОБА_1 28.12.2019 року, о 22 год. 00 хв. на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече керував транспортним засобом марки «AUDI 80», д.н.з. НОМЕР_1 , був не уважним, не вибрав безпечної швидкості та допустив з`їзд в кювет, під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 1.7, 12.1, 2.3Б Правил дорожнього руху України.
Крім цього, водій ОСОБА_1 28.12.2019 року, о 22 год. 00 хв. на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече керував транспортним засобом марки «AUDI 80», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, в`яла мова, нестійка хода, від проходження медичного огляду на місці за допомогою технічного приладу «Драгер» або проїхати в лікарню для визначення ступеня алкогольного сп`яніння категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду від 30 січня 2020 року та закрити провадження у справі, посилаючись на неповноту та необ`єктивність розгляду справи судом, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
       Вказує, що всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, працівники поліції не оформили направлення на огляд водія транспортного засобу та не долучили його до матеріалів справи. 
       Вважає, що поліцейський невірно кваліфікував його діяння за ч.1 ст.130 оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130, тобто вживання водієм транспортного засобу алкоголю після дорожнього- транспортної пригоди за його участю. При цьому, зазначає, що вживав алкоголь на місці ДТП щоб зігрітися, наміру кудись їхати транспортним засобом у нього не було.
       Посилається на незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку із розглядом даної справи місцевим судом без його участі.
       Окрім цього, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки суд розглянув справу без його участі, а копію постанови суду він отримав 05 лютого 2020 року.
       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
       Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серія БД №242236, згідно якого поліцейським Теребовлянського ВП старшим сержантом поліції Василишин А.В. зафіксовано факт керування 28 грудня 2019 року, о 22 год. 00 хв. водієм ОСОБА_1 на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече транспортним засобом марки «AUDI 80», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах з ротової порожнини, в`яла мова, не стійка хода, від проходження медичного огляду на місці за допомогою технічного приладу «Драгер» або проїхати в лікарню для визначення ступеню алкогольного сп`яніння категорично відмовився. 
       Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №242235 поліцейським Теребовлянського ВП старшим сержантом поліції Василишин А.В. зафіксовано факт вчинення 28.12.2019 року о 22 год. 00 хв. водієм ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, який керував транспортним засобом марки «AUDI 80», д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним не вибрав безпечної швидкості та допустив з`їзд в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. 
       Протоколи сумніву не викликають, оскільки складені відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказами по справі. 
       Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 28 грудня 2019 року близько 22 год. 20 хв. на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече в їх присутності працівником поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, на що останній категорично відмовився. 
       Відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
       Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
       Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Окрім цього, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами, зокрема, відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, рапортом помічника чергового Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Михайлюка від 29.12.2019 року та схемою ДТП, яка складена у відповідності з вимогами наказу МВС №1395 від 07.11.2015р. "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі".
У вказаній схемі зафіксовано наступне: ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; транспортний засіб, причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, місце з`їзду в кювет та пошкодження, які отримав автомобіль внаслідок ДТП.
       Схема підписана водієм ОСОБА_1 .. При цьому, будь-яких зауважень, заяв, скарг водій ОСОБА_1 не подав.
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
        Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи та неправильної кваліфікації його діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП., є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Посилання апелянта на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки факт вживання ним алкоголю після вчинення ДТП не зафіксовано працівниками поліції у порядку, визначеному ст.ст. 254-256 КУпАП, не підтверджується жодними іншими доказами у справі, тому, відповідно не є предметом розгляду та перевірки у суді апеляційної інстанції.
Окрім того, як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 він хотів об`їхати на дорозі виїмку, не впорався з керуванням та допустив з`їзд в кювет. Коли приїхали працівники поліції відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.
       Безпідставними є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд в медичний заклад з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння надається працівниками поліції у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення водієм бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Як встановлено судом, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився.
       Доводи апелянта про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку із розглядом даної справи місцевим судом без його участі є безпідставними, оскільки він належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, що підтверджується його підписом у повістці про виклик до суду (а.с.11) та з клопотанням про відкладення розгляду справи у суд першої інстанції не звертався, а тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277 (строки розгляду справ про адміністративні правопорушення) та 38 (строки накладення адміністративного стягнення) КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.
        Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП України для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.
       За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34,36 КпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчинених правопорушень, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі відсутні.
Враховуючи те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , копію вказаної постанови він отримав 05.02.2020 року, тому йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                       п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду від 30 січня 2020 року щодо нього - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя