Справа № 146/318/20
Провадження № 22-ц/801/1145/2020
Категорія: 80
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року	Справа № 146/318/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),
суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,
з участю секретаря судового засідання: Богацької О.М.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр з будівництва та ремонту колії»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Пилипчука О.В., в залі суду,

встановив:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр з будівництва та ремонту колії» про стягнення коштів за вимушений прогул.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, судом уже постановлено рішення, яке набрало законної сили. 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій зазначає, що судом не розглядались його вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04 травня 2006 року по 19 травня 2006 року, а тому на його думку спір між сторонами виник з інших підстав. 
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу іншім учасником справи не надано. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, при цьому ним подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину, однак судова колегія вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити та визнати причину неявки в судове засідання за неповажну з таких підстав. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS ІНФОРМАЦІЯ_1 CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», установлено, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р., продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS ІНФОРМАЦІЯ_1 CoV-2.
Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених цією постановою.
Так, згідно із протоколом № 31 від 21 травня 2020 року позачергового засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Вінницької обласної державної адміністрації, у місті Вінниці з 22.05.2020 р. послаблено протиепідемічні заходи, дозволено регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, сполученні. У Вінницькій області послаблення введені з 02.06.2020 року.
ОСОБА_1 проживає у смт. Вапнярка, між яким і м. Вінниця відновлено транспортне сполучення, а відтак мав можливість прибути на розгляд справи до Вінницького апеляційного суду.
Будь-яких інших доказів на підтвердження поважних причин, які перешкоджають взяти участь у розгляді справи, ОСОБА_1 не надав. 
При цьому, ОСОБА_1 мав можливість подати клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, однак таким правом не скористався. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у даній справі подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, строк розгляду якої становить тридцять днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, тому подальше відкладення розгляду справи призведе до порушення визначених законом строків.
Інший учасник справи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає. 
Відповідно до положень п. 2 частини 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.
Зазначена у пункті 2 частини першої ст. 186 ЦПК України підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті, а тому наявність у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили, є перешкодою для повторного звернення до суду з таким самим позовом.
У тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Таким чином, необхідність застосування п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України обумовлена, зокрема, неприпустимістю розгляду судами одного і того ж спору двічі. Підставою для прийняття судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі може бути лише наявність на час вирішення питання про відкриття провадження у справі рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.
Для застосування вказаної підстави для відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 грудня 2006 року ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строку звернення до суду та відмовлено у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди та змінено формулювання його звільнення з роботи. 
Дане рішення набрало законної сили.
Крім цього, у провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 146/1349/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення на роботі та виплату коштів за вимушений прогул. Рішенням від 09 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та виплату коштів за вимушений прогул, відмовлено.
Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що із змісту наведених судових рішень вбачається, що предметом і підставами позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» було зокрема і стягнення коштів за вимушений прогул, у тому числі і за період з 04 травня 2006 року по 19 травня 2006 року.
При цьому новими підставами для подання позову, що не були предметом розгляду, позивач вказує стягнення коштів за вимушений прогул саме за період з 04 травня 2006 року по 19 травня 2006 року.
Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження правильно виходив з того, що питання стягнення коштів за вимушений прогул за період з 04 травня 2006 року по 19 травня 2006 року були предметом судового розгляду. 
Доводи ОСОБА_1 зазначені у позовній заяві, не є новими підставами для розгляду справи, зважаючи на принцип правової визначеності і права на справедливий розгляд.
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.
Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип resjudicata). Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).
Таким чином, рішення суду в цивільній справі, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду про відмову у відкритті провадження з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                           В.В. Оніщук

Судді:                                                  С.Г. Копаничук

                        С.К. Медвецький