Ухвала
 
16 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 753/19942/17-ц
провадження № 61-4338св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Медіа-ДК»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Медіа-ДК» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року у складі судді Даниленко В. В. та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Кулішенка Ю. М., Таргоній Д. О., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Медіа-ДК» (далі - ТОВ «ВК «Медіа-ДК») про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірних даних.
 
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет виданні « Новое время » на сайті http://nv.ua/ опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 », автором якої зазначено ОСОБА_3 . Стаття доступна широкому колу читачів у мережі Інтернет. У статті розповсюджена інформація, яка є недостовірною та такою, що принижує його честь та гідність, порочить ділову репутацію як очільника одного з провідних факультетів Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, чим йому завдано моральної шкоди. 
 
Посилаючись на викладене,  ОСОБА_1 просив визнати недостовірною інформацію, викладену у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті http://nv.ua, зокрема такі вислови: «Активісти з числа студентів КНУ намагалися боротися з розгулом корупції в їх рідному університеті. Однак у відповідь адміністрація їх відрахувала. Найбільший удар припав на філософський факультет, чиї студенти-політологи вирішили не закривати очі, на те, що відбувається в їхньому навчальному закладі, об`єднавшись в ініціативи ОСОБА_4 і КНУ Протест. За результатами зимової сесії    2016-2017 навчального року з філософського факультету за активізм були відраховані 22 людини. Одним з відрахованих виявився студент 3-го курсу ОСОБА_5 . «ОСОБА_11 сказали, що ми проплачені нашим деканом ОСОБА_1, який конкурував з ним за посаду ректора на виборах 2015-го, - розповідає ОСОБА_6 в розмові з НВ. - Щоб не накликати на себе гнів ректора, ОСОБА_1 вирішив нас відрахувати». Формальним приводом для відрахування були незадовільні оцінки на іспитах …», а також зобов`язати відповідачів протягом      10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили опублікувати на сайті http://nv.uaтекст зі спростуванням цієї інформації.
 
Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано відомості, викладені ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні « Новое время » на сайті  http://nv.ua/  у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», викладена у мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , автор ОСОБА_7 , зокрема такі вислови: «Активісти з числа студентів КНУ намагалися боротися з розгулом корупції в їх рідному університеті. Однак у відповідь адміністрація їх відраховувала. Найбільший удар припав на філософський факультет, чиї студенти-політологи вирішили не закривати очі на те, що відбувається в їхньому навчальному закладі, об`єднавшись в ініціативи ОСОБА_4 і КНУ Протест. За результатами зимової сесії 2016-2017 навчального року з філософського факультету за активізм були відраховані 22 людини. Одним з відрахованих виявився студент 3-го курсу ОСОБА_5 . «ОСОБА_11 сказали, що ми проплачені нашим деканом ОСОБА_1, який конкурував з ним за посаду ректора на виборах 2015-го, - розповідає ОСОБА_6 в розмові з НВ. - Щоб не накликати на себе гнів ректора, ОСОБА_1 вирішив нас відрахувати». Формальним приводом для відрахування були незадовільні оцінки на іспитах…», недостовірними. Зобов`язати ТОВ «ВК «Медіа-ДК» протягом 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування на сайті http://nv.uaтексту такого змісту: «Спростування. Повідомляємо, що інформація, висвітлена у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті http://nv.ua за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , такого змісту «Активісти з числа студентів КНУ намагалися боротися з розгулом корупції в їх рідному університеті. Однак у відповідь адміністрація їх відраховувала. Найбільший удар припав на філософський факультет, чиї студенти-політологи вирішили не закривати очі на те, що відбувається в їхньому навчальному закладі, об`єднавшись в ініціативи ОСОБА_4 і КНУ Протест. За результатами зимової сесії 2016-2017 навчального року з філософського факультету за активізм були відраховані                 22 людини. Одним з відрахованих виявився студент 3-го курсу ОСОБА_5 . «ОСОБА_11 сказали, що ми проплачені нашим деканом ОСОБА_1, який конкурував з ним за посаду ректора на виборах 2015-го, - розповідає ОСОБА_6 в розмові з НВ. - Щоб не накликати на себе гнів ректора, ОСОБА_1 вирішив нас відрахувати». Формальним приводом для відрахування були незадовільні оцінки на іспитах…», є недостовірною». Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час розгляду справи, представником позивача доведено і це підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи, що зазначені у статті обставини щодо діяльності            ОСОБА_1 як декана філософського факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка, не відповідають дійсності. Як вбачається з тексту статті, її автор стверджує факти, час та місце їх вчинення, а також звинувачення на адресу позивача. При цьому характер викладу інформації у статті не містить мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири тощо), які б свідчили про припущення автора або його особисту оцінку викладеної інформації. Отже, викладений у статті матеріал є фактичними твердженнями, які підлягають спростуванню, оскільки їх можливо перевірити, а не оціночними судженнями, тому є недостовірними.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що інформація, висвітлена та поширена відповідачами, є негативною, недостовірною і такою, що порушує немайнові права позивача, завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими. У спірній статті міститься ряд висловлювань, які жодним чином не можуть бути трактовані інакше, як викладення певних фактів, тобто є твердженнями. Зокрема це стосується тверджень про те, що за результатами зимової сесії            2016-2017 навчального року з філософського факультету відраховані 22 людини саме за активізм. Також не може вважатися оціночним судженням й твердження про те, що незадовільні оцінки на іспитах були лише формальним (що за своїм тлумаченням значить - такий, що не відображає суть, існує лише для видимості, для прикриття істинної причини) приводом для відрахування. Вказана стаття не містить мовно-стилістичних засобів, за допомогою яких такі висловлювання можна віднести до викладення особистої думки особи або її оцінки певних обставин, а отже, такі виловлювання, є твердженнями достовірність яких може і мала б бути перевірена автором та розповсюджувачем інформації перед її оприлюдненням, чого зроблено не було (принаймні доказів іншого до суду не надано). Під час розгляду справи позивачем представлено ряд доказів на спростування достовірності таких тверджень. Натомість апелянтом на підтвердження такої інформації ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано доказів, які б підтверджували достовірність викладених фактів, хоча автор або особа, яка поширює інформацію відносно іншої особи, зобов`язані переконатись в її достовірності. Достовірність та повнота інформації є одним з основних принципів інформаційних відносин, що встановлено статтею 2 Закону України «Про інформацію». Особа, яка поширює інформацію, отриману з інших джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело. Оскільки розповсюджена ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті http://nv.ua стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» не містить посилання на такі джерела, про які стверджує апелянт, а з представлених ним доказів не вбачається ні факту «перерозповсюдження» інформації, автором та первісним поширювачем якої є інша особа, ні загальновідомості такої інформації. Представник апелянта в судовому засіданні наголошував на неможливість «виривання з контексту» певних висловлювань, які необхідно розглядати та оцінювати у контексті усієї надрукованої в статті інформації з цього приводу.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У березні 2019 року ТОВ «ВК «Медіа-ДК» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що суд для оцінки правомірності заявлених вимог використовують три критерії, за наявності хоча б одного з них висловлювання визнається оціночним судженням та не вважається зловживанням правом на свободу слова. Так оціночні судження повинні мати в основі певний (мінімальний) набір фактів, за наявності яких вони не повинні розглядатися як зловживання, зокрема, судження повинні містити:   1) посилання на факти, що вважаються загальновідомими, або 2) підтвердження висловлювання будь-яким джерелом, або ж 3) посилання на незалежне дослідження. ТОВ «ВК «Медіа-ДК» дотримано два критерія: щодо критерія 1) матеріал заснований на певному наборі фактів (суди звертали увагу на це у своїх рішеннях) та надавалися посилання на публікації різних ЗМІ, та висловлювання народних депутатів України; щодо критерія 2) у публікації використовується пряма мова «безпосереднього учасника подій» - відрахованого студента, якого не було залучено до судового спору як співвідповідача у справі. Неправильно інтерпретувавши фразу, суд, зважаючи на визначення слова, дійшов висновку, що «формально», у цьому контексті є - фактичним твердженням. Проте у тексті публікації автор якраз і наголошує на тому, що «формальну» причину та процедуру відрахування було дотримано, а фактично - студентів було відраховано за активізм. Використання слів «формально, за активізм» - є оціночним судженням, та використані для того аби надати більшого емоційного забарвлення статті. По своїй суті є гіперболами. У тексті заочного рішення Дарницький районний суд посилається на не існуючу норму статті 277 ЦК України, презюмуючи, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. 
 
У травні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 подала відзив на касаційну скаргу, згідно з яким, оскаржувана інформація не містить жодного посилання на факти, що є загальновідомими та жодного підтвердження, що опублікована інформація є загальновідомим фактом. Ціла низка законів, які діють на території України, передбачають обов`язок журналіста подавати для оприлюднення достовірну та правдиву інформацію. Опубліковані слова, що належать ніби-то ОСОБА_9 , не є фразою з його публічного виступу, тому відповідальність за достовірність цієї інформації згідно зі статтями 26, 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» покладається на відповідачів. Отже, позивач не вважає за необхідне залучати ОСОБА_10 як співвідповідача у цій справі. 

 
Рух справи у суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, витребувано справу та надано строк для подання відзивів на касаційну скаргу.
 
24 квітня 2019 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Медіа-ДК» про захист честі, гідності, а також ділової репутації та спростування недостовірних даних, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Медіа-ДК» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня      2019 року призначити до судового розгляду на 08 липня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик