КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/251/2020                                                               Головуючий в 1-й інстанції: Шестопалова Я.В. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                        Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2019 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ння, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                           
В С Т А Н О В И В:
 
02 грудня 2019 року постановою судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі  384 грн             20 коп. на користь держави. 
 
Згідно з постановою,  ОСОБА_1 05 вересня 2019 року, о 20 год. 30 хв., керував автомобілем "DAEWOO" д.н. НОМЕР_1 по вул. Тургенівській, 41 в  м. Ірпінь Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до відповідальності на підставі недопустимих доказів, таких як дані протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису, а також заздалегідь надрукованих поясненнях свідків з недостовірними адресами місця їх проживання .
Так, ОСОБА_1 вказує, що співробітниками поліції не було належним чином запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагає КУпАП та відповідні Інструкції МВС України. 
Порушення встановленої процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апелянт вбачає в тому, що поліцейські не вказали чітких ознак алкогольного сп`яніння, які були у нього виявлені, не проінформували про порядок та можливість застосування  спеціального технічного засобу  Драгер та місці, а також не оформляли й не видавали направлення на проходження медичного огляду у відповідному медичному закладі.  
Протокол про адміністративне правопорушення містить ряд неточностей, а саме, фабула інкримінованого йому правопорушення не узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено від проходження огляду на який вид сп`яніння він відмовився, зазначена недостовірна інформація щодо часу та місця вчинення правопорушення, не вказано точних й достовірних анкетних даних свідків.
Дані відеозапису також не можуть бути прийняті судом в якості доказу, оскільки з нього неможливо встановити дійсних обставин щодо місця, часу події, а також за яких умов апелянт відмовився від огляду та від якого саме. 
Таким чином апелянт вважає, що його вина не була доведена співробітниками поліції.
  
Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення та пояснення захисника Лантуха Я.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.  
 
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Відповідно до даних матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камери, письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного  чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідальність за  ч. 1 ст. 130 КУпАП  настає, в тому числі,  за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що був учасником дорожньо-транспортної пригоди, та після приїзду поліцейських на місце події, вони нібито виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд у медичному закладі. Проте він відмовився, оскільки оформлення місця ДТП ще не було завершено і він хотів бути присутнім при цьому.
При цьому факт присутності двох свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння апелянтом не заперечується. 
Дані протоколу про адміністративне правопорушення підтверджують, що   ОСОБА_1 керував автомобілем "DAEWOO" д.н. НОМЕР_1 по                     вул. Тургенівській, 41 в  м. Ірпінь Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків /а.с. 3/.
Свідки    ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях підтвердили обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу Драгер та проходження такого огляду в лікаря-нарколога /а.с. 4/. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення, по суті подій, ОСОБА_1 не зазначав про те, що йому було запропоновано пройти лише огляд у лікарні.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за вказаними в поясненнях адресами проживають, неодноразово викликались в судові засідання, однак жодного разу не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 
Дані відеозапису також підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків /а.с. 23/. Доводи ж апелянта про недопустимість цього доказу є необґрунтованими.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
                                             
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.
 
Постанова  апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                     О.В.Жук