У Х В А Л А
15 квітня 2020 року
м. Київ
Справа № 9901/77/20
Провадження № 11-131заі20
Суддя Великої Палати Верховного Суду Золотніков О. С.,
перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року у справі № 9901/77/20 за позовом  ОСОБА_1 до Президента України - Голови Ради національної безпеки і оборони України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України (далі - ВРУ), треті особи: Ініціативна група Українського народу Самостійної української держави України - Київської Русі, Територіальна громада Українського народу міста Івано-Франківська, Конституційний Суд України, про зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України як Голови Ради національної безпеки і оборони України та ВРУ про зобов`язання вчинити певні дії. Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила суд:
- зобов`язати Президента України як Голову Ради національної безпеки і оборони України забезпечити належний розгляд рішень № 5-6, направлених 1 жовтня 2019 року, та рішень № 4-5 від 31 жовтня 2019 року, направлених 24 грудня 2019 року за поданням Ініціативної групи Українського народу Самостійної української держави України - Київської Русі;
- зобов`язати Президента України надати аргументовану відповідь про строки повернення боргу громадянам України та пояснення, як відображені ці суми з кожної декларації (95+79) громадян України у Бюджеті Держави «Україна», згідно з приєднаними до заяви № 17032020-01 Декларацією від 31 жовтня 2019 року та отриманими Президентом України 27 жовтня 2015 року та 27 грудня 2016 року деклараціями про зобов`язання держави Україна перед своїми громадянами, що виникли внаслідок порушених законних і конституційних прав людини і громадянина України з боку державної влади України за період 1991-2018 років;
- зобов`язати ВРУ забезпечити належний розгляд Рішення № 4 від 31 жовтня 2019 року, направленого за поданням Ініціативної групи Українського народу Самостійної української держави України - Київської Русі датою 24 грудня 2019 року до ВРУ;
- накласти заборону ВРУ та Президенту України вчиняти будь-які дії з приводу введення в дію законів України № 2178-10 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення» та № 2194 «Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» до завершення розгляду справи в суді та виконання судового рішення;
- зупинити дію Закону України від 05 лютого 2015 року № 157-VІІІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад».
Верховний Суд у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 25 березня 2020 року повернув без розгляду заяву  ОСОБА_1 про забезпечення позову на підставі частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
08 квітня 2020 року  ОСОБА_1 подала до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу на вказане судове рішення.
Положеннями частини п`ятої статті 266 КАС України визначено, що судом апеляційної інстанції у справах, зокрема, щодо законності (крім конституційності) актів, законності дій чи бездіяльності ВРУ та Президента України є Велика Палата Верховного Суду.
Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.
Однак подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 КАС України.
Усупереч пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору або копії документа на підтвердження наявності пільг щодо його сплати, передбачених статтею 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Натомість в апеляційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, умотивоване тяжким матеріальним станом скаржниці. 
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою згаданої статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Разом з цим матеріали апеляційної скарги не містять обставин і відповідних доказів щодо майнового стану скаржниці чи інших передбачених процитованою законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору. 
Додані до матеріалів апеляційної скарги довідки з пенсійного органу та виконавчого органу Івано-Франківської міської ради вищенаведених обставин не підтверджують. Сам по собі факт неотримання пенсії, соціальної допомоги та компенсацій особою не позбавляє цю особу права та можливості отримання інших доходів, з яких може бути сплачений судовий збір. 
Довідка з органу ДФС № 3473/10/09-19-55-61-01, яку надала скаржниця, датована 03 січня 2020 року, не може бути належним доказом тяжкого матеріального становища  ОСОБА_1 , оскільки вказана довідка охоплює період І-ІІІ кварталів 2019 року і з неї неможливо встановити розмір річного доходу скаржниці за попередній календарний рік, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI.
На підставі підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2102 грн.
З огляду на наведені вище норми законодавства розмір судового збору за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову становить 630 грн 60 коп., а розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 945 грн 90 коп. (630 грн 60 коп. х 150 %).
Так, скаржниця не надала суду доказів, які б підтвердили, що розмір судового збору в сумі 945 грн 90 коп. перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачки за попередній календарний рік. Таким доказом може бути, зокрема, довідка з органу Державної фіскальної служби України про розмір її доходів за попередній календарний рік.
На підставі частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання визначених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
За таких обставин відповідно до правил статей 169 і 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржниці строку для усунення її недоліків.
На усунення зазначених недоліків ОСОБА_1 необхідно надати довідку з органу Державної фіскальної служби України про розмір її доходів за попередній календарний рік,яка підтверджує, що розмір судового збору у цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржниці за попередній календарний рік, або сплатити судовий збір у розмірі 945 грн 90 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку-отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше восьми); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації, дата оскаржуваного рішення по справі (номер справи)), Верховний Суд. 
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 295, 296, частиною другою та третьою статті 298 КАС України, суддя
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року залишити без руху.
2. З урахуванням положень пункту 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України надати скаржниці десятиденний строк з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.
3. Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк апеляційна скарга буде повернута скаржниці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                   О. С. Золотніков