33/804/274/20 
                                                                                264/2731/20 
                                               
                                                     Суддя 1-ої інстанції – Пустовойт Т.В.
                                                                      Суддя доповідач – Куракова В.В.
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП               

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року                                                                                                  м. Маріуполь

            Суддя  судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову  Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, водія-номера обслуги зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3                  ст. 172-20  КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі                 3 655 грн.,- 

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, водієм-номером обслуги зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 , 28.04.2020 року о 21-20 год. був виявлений в стані алкогольного сп`яніння в розташуванні військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. 
Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20  КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 655 грн.
На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що в період інкримінуємого правопорушення він перебував у звільненні, тому його не можна вважати суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП. Звертає увагу, що на нього за вчинення адміністративного правопорушення повинно накладатися не адміністративне стягнення, а дисциплінарне. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши                 ОСОБА_1 ,  який в повному обсязі підтримав доводи апеляційної скарги,  вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за наступних підстав.
ОСОБА_1 з 23.06.2019 р. по теперішній час проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та займає посаду водій-номер обслуги зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 9), отже, останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.  
Положеннями  ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. 
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 особливий період розпочався з 17 березня 2014 року.
Військова частина НОМЕР_1 виконує завдання в умовах особливого періоду.
Відповідно до преамбули Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551 (далі за текстом - Статут) усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. 
Ст. 1 Статуту передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Ст. 16 Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена зокрема за перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, вчинене в умовах особливого періоду.
Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20  КУпАП України, а саме перебування на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння.
Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК-2/1221 від 29 квітня 2020 року, складеним офіцером відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 – військової комендатури                             м. Маріуполя лейтенантом ОСОБА_2 , в якому наявний запис ОСОБА_1 про те, що він визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                  ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з протоколом згоден (а.с. 4-5);
- поясненнями ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що він 28.04.2020 року вживав алкогольні напої та був виявлений командуванням військової частини на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим був направлений до військової комендатури (а.с. 6);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 724 від 28.04.2020 року та роздруківкою з нього, зі змісту якого вбачається, що за результатом проведеного огляду на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 було встановлено позитивний результат 1,95 проміле алкоголю (а.с. 7-8);
- копією військово квитка ОСОБА_1 , який підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (а.с. 9).
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є необгрунтованими виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб. 
Згідно ч. 2 ст. 172-20 КУпАП участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від п`яти до семи діб.
У відповідності до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Аналіз даних правових норм вказує на те, що законодавець передбачає декілька диспозицій ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, в залежності від яких настає адміністративна відповідальність, а саме: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Оскільки правові положення ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є бланкетними нормами, які відсилають до диспозиції ч.ч. 1-2 ст. 172-20 КУпАП та передбачають накладення адміністративного стягнення у разі настання певних обставин: 1) вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1-2 ст. 172-20 КУпАП особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення; 2) вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1-2 ст. 172-20 КУпАП в умовах особливого періоду.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3             ст. 172-20 КУпАП за те, що він в умовах особливо періоду 28.04.2020 року знаходився на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння. 
Оскільки перебування військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини в умовах особливого періоду є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є необгрунтованими.
Перебування ОСОБА_1 28 квітня 2020 року у звільненні не виключає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адже його було виявлено в стані алкогольного сп`яніння безпосередньо на території військової частини. Оскільки перебування військовослужбовця на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння є окремим складом адміністративного правопорушення, наявність записки про звільнення ОСОБА_1 не виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.  
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що увечері, приблизно о 18 год. він вжив горілку, а потів близько 21 год. його викликали на службу, де було встановлено вчинене адміністративне правопорушення.
Посилання апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення необхідно притягувати лише до дисциплінарної відповідальності за Дисциплінарним статутом ЗСУ, а не застосовувати адміністративне стягнення, визначене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є необгрунтованими виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт. Ч. 2 ст. 15 КУпАП передбачає, що інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Змістовний аналіз структури правової норми ч. 3 ст. 172-20 КУпАП вказує на те, що дана правова норма встановлює пряму диспозицію (в даному провадженні перебування на території військової частини в умовах особливого періоду в стані алкогольного сп`яніння), за яку прямо передбачено адміністративну відповідальність – накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу або арешт з утримання на гауптвахті.
Таким чином, враховуючи, що ч. 3 ст. 172-20 КУпАП прямо передбачено правовий механізм притягнення до адміністративної відповідальності, посилання апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 245, 246, 249, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1    та скасування постанови суду першої інстанції немає. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову  Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2020 року  відносно ОСОБА_1 -  залишити без змін.
            Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                      В.В. Куракова