ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 березня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №579/31/18 
Номер провадження 22-ц/816/573/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації, Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 19 грудня 2019 року в складі судді Моргуна О.В., ухвалене в м. Кролевець, повний текст судового рішення складено 28 грудня 2019 року, 

                                                             в с т а н о в и в:

Заявник у січні 2018 року звернувся до суду з заявою, в якій після остаточного уточнення вимог, просив суд встановити факт, що має юридичне значення, за яким ОСОБА_1 під час проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької та Луганської області в період з 24 серпня по 24 вересня 2014 року, з 18 лютого 2015 по 10 квітня 2015 року, з 12 травня 2015 по 09 липня 2015 року, з 19 серпня 2015 по 03 вересня 2015 року в складі військової частини – польова пошта НОМЕР_1 отримав 30 серпня 2014 року черепно – мозкову травму під час проведення бойової операції.
Доводи заяви мотивував тим, що він є учасником бойових дій та приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в період з 24 серпня 2014 року по 24 вересня 2014 року, з 18 лютого 2015 року по 10 квітня 2015 року, з 12 травня 2015 року по 09 липня 2015 року, з 19 серпня 2015 року по 03 вересня 2015 року у складі військової частини – польова пошта НОМЕР_1 та отримав 30 серпня 2014 року черепно – мозкову травму під час проведення бойової операції. Згідно довідки МСЕК від 12.01.2017 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання. Вказує, що при проходженні ним МРТ головного мозку було встановлено, що в лівій височній області, лівих лобних долях г/м візуалізуються посттравматичні поліморфні кистозні очаги. Зазначений стан був викликаний. Зазначає, що підтверджуючі документи про отримання ним черепно – мозкової травми саме 30.08.2014 року відсутні, в зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту.
Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 19 грудня 2019 року заяву задоволено частково.
Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення антитерористичної операції на території Донецької області у складі військової частини – польова пошта НОМЕР_1 отримав 30 серпня 2014 року черепно – мозкову травму під час проведення бойової операції. В іншій частині заяви відмовлено за безпідставністю вимог.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що законодавством визначено особливий порядок встановлення фактів отримання каліцтва військовослужбовцями, зокрема Положенням про військово – лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800. Такі факти встановлюються військово – лікарськими комісіями, рішення яких можуть бути оскаржені за правилами адміністративного судочинства. Зазначає, що за таких обставин, підстави для встановлення юридичного факту відсутні.
Від заявника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з апеляційною скаргою та зазначає, що відповідно до висновку експертизи при проведенні магнітно – резонансної томографії в динаміці 27.09.2016 року, 29.09.2016 року, 09.10.2016 року та 03.01.2017 року у ОСОБА_1 виявлено кісти в лівій лобній та скроневій частках, які є травматичного, а не патологічного походження, причинний зв`язок з участю у бойових діях підтверджений письмовими доказами та показами свідків в судовому засіданні. Просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Від Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації  та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відзивів на  апеляційну скаргу не надходило.
Заявник та представники інших учасників справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не прибули,  у заяві начальник Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації просив розглянути справу без участі їх представника. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що встановлення факту, який просить встановити заявник, можливо лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого позасудового способу встановлення факту отримання травми 30 серпня 2014 року та причинно – наслідкового зв`язку між виявленим  у нього захворюванням  та травмою отриманою  під час  проведенням бойової операції в зоні проведення бойових дій АТО на сході України, в яких заявник приймав участь у зв`язку із призовом на військову службу.  При цьому звернення до суду з вказаною заявою обумовлено тим, що заявник має на меті отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав, які гарантовані військовослужбовцям державою.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду виходячи з такого: 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, заявником отримано посвідчення  видане  військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України  проте, що він є учасником бойових дій.
Згідно військового білету у розділі 1Х Відмітки про звільнення від військового зобов`язання в п.32 є запис проте, що 15.12.2016 лікарською комісією Кроловецького РВК заявника  було визнано таким, що не гідний до військової служби з виключенням з обліку за ст. 75 «а» відповідно до наказу  МО України від 14.08.2008  № 402 
Відповідно до довідки МСЕК від 12.01.2017 року заявнику встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання строком до 12.01.2018 року (т. 1 а.с. 5).
З листа військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 27.02.2017 року вбачається, що звернень до медичних закладів, в тому числі, за фактом отримання 30.08.2014 року травми під час виконання бойових завдань в с. Комунар Донецької області у військовій частині – польова пошта НОМЕР_1 не зареєстровано та не обліковано (т. 1 а.с. 8).
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 12.10.2016 року заявнику встановлено діагноз: «Стан після перенесеної черепно – мозкової травми у вигляді посттравматичної енцефолопатії ІІ- ІІІ ст. з утворенням ділянок кістозної енцефоломаляції лівої лобної віскової долі вогнища паталогічного сигналу в продовгуватому мозку (т. 1 а.с. 12).
Згідно з експертним висновком ОКЗ «Сумське обласне бюро судово – медичної експертизи» № 527 від 05.09.2018 року патологічні зміни у вигляді енцефалопатії з ділянками кистозної енцефаломаляції лівої лобної та скроневої долі, вогнище паталогічного сигналу у продовгуватому мозку є наслідками черепно – мозкової травми, забою головного мозку. В медичній документації не описані які – небуть пошкодження м`яких тканин голови, що може вказувати на те, що черепно – мозкова травма утворилась від дії тупих предметів. Встановити більш детально характер черепно – мозкової травми, а також час її отримання, не представляється можливим. Враховуючи вищевказане, судово – медичних даних, які б дозволяли встановити причинний зв`язок між виявленими наслідками черепно – мозкової травми та проведенням бойової операції 30 серпня 2014 року немає (т. 1 а.с. 98-100).
Згідно з висновком експертизи проведеної ОКЗ «Сумське обласне бюро судово – медичної експертизи», відділом комісійних експертиз від 19.08.2019 року № 6/2019 (т. 1 а.с. 161 – 177) виявлені кісти в лівій лобній та скроневій частках є травматичного, а не патологічного походження. Вивчені матеріали більше свідчать про отримання важкої черепно – мозкової травми ОСОБА_1 у вересні 2014 під час бойових операцій в зоні проведення АТО.
Отже, факт отримання  заявником ЧМТ або поранення у вигляді контузії під час бойової операції у період проходження військової служби не підтверджується інформацією з  військової частини  польова пошта НОМЕР_1 , де проходив службу заявник за період проведення АТО.  
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Окрім фактів, визначених частиною першою цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч.2, ст. 315 ЦПК України).
Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник  вказав, відповідно до вимог п.1 ч. 1 статті 318 ЦПК України, мету встановлення вказаного юридичного факту, необхідністю  для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав, які гарантовані військовослужбовцям державою.
Вказані обставини не дають можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У своїй заяві заявник також не вказав причини неможливості встановлення цього факту в позасудовому порядку відповідно до діючих законодавчих актів, якими врегульоване вирішення питання встановлення причинного зв`язку виявленого у нього захворювання з наслідками отриманими ним ЧМТ під час бойової операції в період його військової служби на підставі вище зазначених медичних документів.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту отримання ОСОБА_1 під час проведення антитерористичної операції на території Донецької області у складі військової частини – польова пошта НОМЕР_1 30 серпня 2014 року черепно – мозкової травми саме під час проведення бойової операції можливо лише в судовому порядку.
Разом з цим, п. 1.1. Положення про військово – лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі – Положення) встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Абзацом 6 п. 1.3 Положення визначено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;
Пунктом 2.1. Положення передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
В матеріалах справи відсутні докази того, що заявником  було  дотримано позасудового порядку встановлення військово-лікарською комісією причинного зв`язку захворювання з травою (поранення, контузії, каліцтва), яку як він стверджую  отримав під час бойової операції за часи проходження військової служби, оскільки ця комісія  визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Представлені заявником медичні документи проходження ним обстеження з приводу виявленого у нього захворювання, медична карта  стаціонарного хворого  обласного госпіталю ветеранів війни та  відповідь військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , де проходив службу заявник, свідчать, що заявник дійсно проходить медичне обстеження з приводу встановлення виявленого у нього захворювання як наслідок отриманого ним ЧМТ у зв`язку з чим проходив лікування  в обласному госпіталі ветеранів війни  з 29.09.16 по 17.10.16 з приводу його стану  після перенесеної ЧМТ без зазначення місця її тримання, та про підстави його звернення до медичної роти військової частини із діагнозом «трахеобронхіт» за часи його військової служби  у 2014-2015 роках.
Ці документи не доводять фактичних обставин за яких заявник отримав ЧМТ, а  оскільки йому вже надано статус учасника бойових дій, то  як вказано вище питання встановлення причинного зв`язку захворювання з травою і обставини її отримання під час бойової операції в період проходження військової служби належить до повноваження створеної військово-лікарською комісією, рішення якої можуть бути оскаржені до Центральна військово-лікарська комісії в порядку визначеному Положенням, до повноважень якої належить направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд  військовозобов`язаних, а також запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи. Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Отримавши результати розгляду цією комісією питання щодо  встановлення причинного зв`язку його захворювання з травою, заявник у разі  свого незадоволення,  має право оскаржити рішення (постанову)  в судовому порядку в порядку адміністративного судочинства. 
Таким чином, на час звернення до суду із цією заявою чинне законодавство передбачало позасудову процедуру встановлення причинного зв`язку захворювання з отриманням травми (поранень, контузій, каліцтва) отриманих під час бойових дій у період проходження військової служби. Визначено орган, який уповноважений приймати таке рішення, встановлено перелік документів, необхідних для встановлення такого зв`язку і  порядок подальшого оскарження рішення цього органу в судовому порядку і під час дослідження обставин відмови в позовному провадженні можуть досліджуватися, зокрема, докази, надані особою на підтвердження такого  факту з іншими обставинами, заслуховуватись доводи і заперечення сторін. Перекладання на суд функцій такого органу суперечило б вимогам закону, створило б умови для уникнення встановленої законодавством такої  процедури.
З урахуванням наведеного зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватись  в порядку адміністративного судочинства з дотриманням  позасудового порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.
Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який визначає причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті п. 10 частини 4 статті 2 Положення про військово – лікарську експертизу в Збройних Силах України та частини другої статті 124 Конституції України ОСОБА_1 має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту отримання ним під час проведення антитерористичної операції на території Донецької області у складі військової частини – польова пошта НОМЕР_1 30 серпня 2014 року черепно – мозкової травми саме під час проведення бойової операції, а зі скаргою на рішення (постанову) військово-лікарської комісії за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, через порушення норм процесуального права, на підставі ч. 1 ст. 377 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі – закриттю, з підстав передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати понесені Міністерством оборони України за подання апеляційної скарги відшкодовуються за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерство оборони України задовольнити. 

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 19 грудня 2019 року скасувати. 

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Компенсувати Міністерству оборони України за рахунок держави витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 528 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 березня 2020 року.

Головуючий -                                                                                            С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                        О.Ю. Кононенко

                                                                                                                   В.І. Криворотенко