Ухвала    
 
22 червня 2020 року
м. Київ
справа № 682/625/20
провадження № 61-8956 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану ним в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах члена Всеукраїнської профспілкової організації «Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України» - ОСОБА_5 до Берездівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ :
До Верховного Суду 09 червня 2020 року представник  ОСОБА_4 за довіреністю - ОСОБА_1 подав та підписав касаційну скаргу на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2020 року у вказаній вище справі.
На підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги, суду надано довіреність від 10 липня 2018 року, якою  ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси в усіх судах України з правом апеляційного та касаційного оскарження.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч положень частини третьої статті 392 ЦПК України вона підписана ОСОБА_1 повноваження якого на представництво інтересів  ОСОБА_5 у Верховному Суді не підтверджені належним чином.
Частина перша статті 58 ЦПК Українипередбачає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду  спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Документами, які підтверджують повноваження представників у цивільному процесі, є довіреність юридичної особи; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частини перша, третя, четверта статті 62 ЦПК України).
У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням              підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.
Справа за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах члена Всеукраїнської профспілкової організації «Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України» - ОСОБА_5 до Берездівської сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, розпочата після 30 вересня 2016 року, не є трудовою або малозначною справою, стосується спадкування, а тому не може бути розглянута в порядку спрощеного провадження, тому з 01 січня 2017 року представництво позивача в судах касаційної інстанції має здійснюватись виключно адвокатом.
Подана до Верховного Суду від імені  ОСОБА_4 касаційна скарга підписана ОСОБА_1. на підставі довіреності від 10 липня 2018 року. У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що             ОСОБА_1 має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував, до касаційної скарги не додано.
Таким чином, до касаційної скарги не надано доказів належного уповноваження  ОСОБА_1 на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені заявника у розумінні статті 62 ЦПК України. 
Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК Українивстановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Враховуючи те, що належних документів, які б засвідчували право              ОСОБА_1 на здійснення представництва ОСОБА_4 не надано, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК Україникасаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 260, пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану ним в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах члена Всеукраїнської профспілкової організації «Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України» - ОСОБА_5 до Берездівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повернути особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь