ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
14 травня 2020 року
м. Київ
Справа № 800/320/17
Провадження № 11-96заі20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Анцупової Т. О., 
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вищої ради правосуддя на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року (у складі колегії суддів Смоковича М. І., Бевзенка В. М., Калашнікової О. В., Кашпур О. В., Стрелець Т. Г.) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 800/320/17 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Вищої ради правосуддя (як правонаступника Вищої ради юстиції), третя особа - Шевченківський районний суд міста Києва, про визнання протиправними та скасування рішень, 
УСТАНОВИЛА:
Рух справи
1. У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої ради юстиції (правонаступником якої є Вища рада правосуддя; далі - ВРЮ та ВРП відповідно), Верховної Ради України (далі - ВРУ), у якій просив:
- визнати незаконними рішення ВРЮ від 06 грудня 2010 року (№1341/0/15-10 та №1342/0/15-10) про внесення подання до ВРУ про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва у зв`язку з порушенням присяги судді (далі також - Рішення);
- визнати незаконним подання ВРЮ від 16 грудня 2010 року № 89/0/12-10 ВРУ про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва у зв`язку з порушенням присяги судді;
- визнати незаконною постанову ВРУ «Про звільнення суддів» від 23 грудня 2010 року №2865-VІ в частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва у зв`язку з порушенням присяги судді.
2. Вищий адміністративний суд України постановою від 06 квітня 2011 року відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.
3. Не погодившись з рішенням Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_1 подав до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) заяву проти України, у якій скаржився: за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) - на те, що провадження стосовно його звільнення було несправедливим та суперечило принципу незалежного і безстороннього суду; за статтею 8 Конвенції - на те, що звільнення значним чином вплинуло на його приватне життя.
4. 19 січня 2017 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Куликов та інші проти України», зокрема і за заявою ОСОБА_1 № 68443/11, яким постановив, що Україна порушила стосовно позивача: пункт 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з недотриманням принципів незалежності та безсторонності; статтю 8 Конвенції, якою кожному гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя. Рішення набуло статусу остаточного 19 квітня 2017 року.
5. 25 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2011 року з підстави, встановленої пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просив скасувати зазначену вище постанову Вищого адміністративного суду України та прийняти нове рішення - про задоволення позову.
6. Верховний Суд України з огляду на зазначені вище висновки ЄСПЛ 03 липня 2017 року прийняв постанову, якою скасував постанову Вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2011 року, а справу передав на новий судовий розгляд до цього ж суду. Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 надійшли до Вищого адміністративного суду України 02 серпня 2017 року.
7. З початком роботи Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 на підставі підпункту 5 пункту 1 розділу VIII «Перехідні положення» КАС України передано до Касаційного адміністративного суду. Ухвалою цього Суду від 15 січня 2018 року розгляд цієї справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.
8. Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2018 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення ВРЮ від 06 грудня 2010 року №  1341/0/15-10 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва за порушення присяги».
Визнано протиправним та скасовано рішення ВРЮ від 06 грудня 2010 року № 1342/0/15-10 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва за порушення присяги».
Визнано протиправним та скасовано подання ВРЮ від 16 грудня 2010 року №  89/0/12-10 ВРУ «Про звільнення судді з посади», за яким ВРЮ пропонує ВРУ звільнити ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва у зв`язку з порушенням присяги.
Визнано протиправною та скасовано постанову ВРУ «Про звільнення суддів» від 23 грудня 2010 року № 2865-VІ в частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва у зв`язку з порушенням присяги судді.
Передано на повторний розгляд ВРП вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з огляду на обставини, викладені у пропозиціях членів ВРЮ Завальнюка В. В. від 13 вересня 2010 року та Хорошковського В. І. від 18 вересня 2010 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
9. 16 грудня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому він просив:
- зобов`язати ВРП надати звіт про виконання рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року в частині, що його стосується;
- застосувати до ВРП заходи, визначені частинами другою - сьомою статті 382 КАС України, та повідомити його (позивача) про результати розгляду цього клопотання.
На обґрунтування цього клопотання ОСОБА_1 з посиланням на частину третю статті 1291 Конституції України, частину третю статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також на статтю 382 КАС України зазначив, що понад рік і чотири місяці ВРП безпідставно не виконує рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року (стосовно переданого на розгляд ВРП вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності), чим порушує його права та інтереси, тому просить суд застосувати заходи судового контролю, визначені статтею 382 КАС України.
10. Ухвалою від 26 лютого 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року задовольнив. Зобов`язав ВРП протягом двох місяців з дати набрання чинності цією ухвалою подати звіт про виконання рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року у справі № 800/320/17 (провадження № П/9901/237/18).
12. Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави неправильного застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ВРП подала до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року, а клопотання ОСОБА_1 залишити без задоволення.
13. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 березня 2020 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року.
14. Ухвалою від 13 квітня 2020 року Велика Палата Верховного Суду призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі частини третьої статті 311 КАС України на 14 травня 2020 року.
15. 27 квітня 2020 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРУ надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому остання просить апеляційну скаргу ВРП задовольнити, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року - скасувати.
16. 12 травня 2020 року до Великої Палати Верховного Суду з Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов лист ВРП.
17. Станом на 14 травня 2020 року від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу до Великої Палати Верховного Суду не надходив.
Висновки суду першої інстанції
18. Задовольняючи клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням від 02 березня 2018 року (яке набрало законної сили 21 червня 2018 року) Верховний Суд, з-поміж іншого, передав на повторний розгляд ВРП вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з огляду на обставини, викладені у пропозиціях членів ВРЮ від 13 вересня 2010 року та від 18 вересня 2010 року.
Передавши на розгляд ВРП зазначене питання щодо ОСОБА_1 , суд таким чином віддав на вирішення компетентного органу питання щодо його подальшої суддівської кар`єри, яка з огляду на ситуацію, у якій позивач опинився у зв`язку зі скасуванням постанови ВРУ від 23 грудня 2010 року № 2865-VІ «Про звільнення суддів» (у частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва у зв`язку з порушенням присяги судді), є невизначеною.
19. Суд першої інстанції зазначив, що на дату розгляду клопотання позивача про встановлення судового контролю інформацією про виконання рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року (у частині, яка стосується ВРП), як і про стан розгляду цього питання, колегія суддів не володіє.
20. З огляду на наведене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що оскільки ВРП повинна розглянути питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, однак вказаний обов`язок не виконала, наявні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року шляхом зобов`язання ВРП подати звіт про його виконання.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
21. На обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що ВРП в межах повноважень безумовно має розглянути питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, однак жоден орган, у тому числі суд, не може обмежувати конституційний орган державної влади та суддівського врядування строком здійснення таких повноважень чи тим більше - встановленням контролю над здійсненням ВРП конституційних повноважень.
22. На переконання скаржника, суд першої інстанції безпідставно не врахував тих доказів, які були додані до матеріалів справи представником ВРП щодо розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. 
23. Скаржник наголошує, що 30 січня 2020 року ВРП подала через канцелярію суду клопотання від 29 січня 2020 року № 3668/0/9-20, у якому повідомила суд про те, що розгляд питання щодо наявності підстав для притягнення судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності виносилось на засідання ВРП на 09, 21 січня 2020 року і чергове засідання заплановане на 04 лютого 2020 року.
За інформацією з офіційного вебсайту ВРП, розгляд питання щодо ОСОБА_1 включено до проекту порядку денного засідання ВРП на 19 березня 2020 року. Будь-якої іншої інформації щодо розгляду цих матеріалів наразі не вдається за можливе дізнатися, оскільки вказане буде розцінено як втручання в діяльність члена ВРП, на розгляді в якого знаходяться вказані матеріали.
Оцінка Великої Палати Верховного Суду
24. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі й у відзиві на неї, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
25. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
26. Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
27. Згідно із частинами першою та другою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
28. З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
29. Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. 
30. Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
31. Як установлено з матеріалів справи, рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року передано на повторний розгляд ВРП вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з огляду на обставини, викладені у пропозиціях членів ВРЮ Завальнюка В. В. від 13 вересня 2010 року та Хорошковського В. І. від 18 вересня 2010 року. 
32. Станом як на дату звернення ОСОБА_1 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з клопотанням про встановлення судового контролю за вказаним судовим рішенням, так і на дату розгляду цього клопотання, питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності ВРП не було вирішено.
33. Представник ВРП у листі, який надійшов до Великої Палати Верховного Суду 12 травня 2020 року, повідомила, що на засіданні 23 квітня 2020 року прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
34. Зважаючи на те, що рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року понад рік перебувало на виконанні у ВРП, однак на дату розгляду клопотанням про встановлення судового контролю виконане не було, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в суду першої інстанції були достатні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання ВРП подати звіт про його виконання.
35. Доводи представника ВРП про те, що питання стосовно притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності було включено до порядку денного засідань ВРП 09, 21 січня 2020 року і заплановано на 04 лютого 2020 року, зазначених висновків не спростовують, оскільки фактично рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року залишається невиконаним.
36. Також Велика Палата Верховного Суду не приймає до уваги пояснення представника відповідача стосовно того, що 23 квітня 2020 року ВРП вирішено питання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки станом на час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції таке рішення було відсутнє та прийнято вже після нього. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
37. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
38. За правилами частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
39. Оскільки суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не допустив порушень норм процесуального права, а наведені скаржником доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, апеляційну скаргу ВРП слід залишити без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
40. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
41. Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-243, 266, 308, 311, 312, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу Вищої ради правосуддя залишити без задоволення.
2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                       Т. О. Анцупова        
Судді:                        Н. О. Антонюк                                                         В. С. Князєв    
                               С. В. Бакуліна                                                          Л. М. Лобойко    
                               В. В. Британчук                                                       Н. П. Лященко
                               Ю. Л. Власов                                                         О. Б. Прокопенко
                               М. І. Гриців                                                            В. В. Пророк
                               Д. А. Гудима                                                            Л. І. Рогач
                               Ж. М. Єленіна                                                       О. М. Ситнік
                               О. С. Золотніков                                                    О. С. Ткачук
                                    О. Р. Кібенко                                                         В. Ю. Уркевич