КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 червня 2020 року 
м. Київ
справа №359/5804/19 
провадження №22-ц/824/6742/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Болотова Є.В., Музичко С.Г.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року /суддя  Борець Є.О. /
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління державної казначейської служби України у Київській області та Державна казначейська служба України, про стягнення грошових коштів, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернулась з вимогами про стягнення грошових коштів а саме недоотриманої пенсії після смерті спадкодавця ОСОБА_2 в сумі 162 352, 56 грн.
Рішенням  Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 50-52/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не застосовано при розгляді справи ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України в їх сукупності, що допускають права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Вказувала на те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зазначала, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входить до складу спадщини. Наголошувала на правових висновках Верховного Суду, викладених у постановах у справах №527/346/16-ц, №750/11940/16-ц, №743/827/17, №286/3516/16-ц, №284/252/17.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області направлено відзив на апеляційну скаргу. У відзиві управління посилається на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказує на те, що пенсія спадкодавцю нарахована за рішенням суду, а тому спадкоємець повинна звертатись в порядку виконання рішення суду, шляхом заміни стягувача у виконавчому провадженні. Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Головне управління державної казначейської служби України у Київській області та Державна казначейська служба України отримали ухвали про відкриття письмового провадження у справі 12.05.2020 р., відзиви до апеляційного суду не направили.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року /(а.с.39-40/, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2011 року /а.с.41-42/, були визнані неправомірними дії УПФУ в Іванківському районі, що полягали у відмові ОСОБА_2 в перерахунку та виплаті державної пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком. Крім того, на УПФУ в Іванківському районі було покладено зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком за період часу, починаючи з 3 червня 2010 року.
У виконання вказаної постанови суду, а також рішення Іванківського районного суду в адміністративній справі №2-а-6501/2011 Бориспільське об`єднане УПФУ Київської області нарахувало, але не виплатило ОСОБА_2 грошові кошти в загальному розмірі 162 352 гривень 56 копійок. Це підтверджується копією листа голови комісії з припинення Бориспільського об`єднаного УПФУ Київської області №3147/04 від 2 квітня 2019 року /а.с.9/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 3 лютого 2015 року /а.с.6/.
6 квітня 2016 року державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом /а.с.7/. Вказане свідоцтво було видано на спадщину, яка складалась з неотриманої суми в розмірі 162 352 гривень 56 копійок.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 1 ст. 1218 ЦК України про те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; ч. 1, ч. 4 ст. 379 КАС України про те, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого  провадження за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Встановивши, що між ОСОБА_2 та ГУ ПФУ в Київській області існували виключно адміністративні, а не цивільні правовідносини, які виникли на підставі ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», смерть ОСОБА_2 сталась саме на стадії виконання судових рішень, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в такому випадку позивачу належить звернутись до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому документі та пред`явити його до виконання, а не пред`являти новий позов. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 обрала неналежний спосіб захисту її майнового права.
Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не застосовано при розгляді справи ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України в їх сукупності, та правові висновки Верховного Суду, викладених у постановах у справах №527/346/16-ц, №750/11940/16-ц, №743/827/17, №286/3516/16-ц, №284/252/17, колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на таке.
Позивач (відповідно до спадкової справи № 237/2015, зареєстроване в реєстрі за № 3-379) є спадкоємцем майна свого покійного чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається з недоотриманої суми, що належали померлому ОСОБА_2 .
Сума доплати, призначених по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам 1 групи пов`язаного з ЧАЕС, нарахованих на виконання рішення Іванівського районного суду по справі № 2-а 6501/2011 від 8 вересня 2011 р. та постанови Бориспільського міськрайонного суду по справі № 2-а-1415/2010 р. від 24 грудня 2010 р., яка належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не була отримана ним за життя, згідно Свідоцтва про право на спадщину складає 162 352, 56 грн.
Звертаючись до суду з позовом про виплату вказаної суми, позивач фактично, вдруге пред`являє вимоги, які вже вирішені за рішенням суду.
Таким чином, порушені права підлягають захисту саме в порядку здійснення виконання рішення суду в процесі виконавчого провадження.
Посилання на правові позиції апелянтом, не мають значення для даної справи, оскільки на користь ОСОБА_2 вже ухвалене судове рішення, спору щодо розміру виплати не має, а отже, позивачу належить звернутись до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому документі та пред`явити його до виконання, а не пред`являти новий позов, оскільки спадкові права позивача ніхто не заперечує.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року -   залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року -   залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: