УХВАЛА
Київ

10 квітня 2020 року 
справа №802/814/14-а
адміністративне провадження №К/9901/6040/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон»
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.08.2019
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019
у справі №802/814/14-а
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон»
до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-       

ВСТАНОВИВ :

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України. 

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2020, яка отримана повноважним представником позивача нарочно 18.03.2020, касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, та встановлений строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
26.03.2020 до Верховного Суду надано заяву про усунення недоліків, у якій підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме суд апеляційної інстанції в постанові від 23.12.2019 застосував норми права статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

Такі правові висновки за позицією заявника касаційної скарги викладені постановами Верховного Суду від 08 серпня 2018 року по справі №820/4428/17, від 20 лютого 2018 року по справі №813/4931/13-а, від 30 березня 2018 року по справі №821/2106/13-а, від 10 березня 2020 по справі №640/1073/19 щодо застосування приписів статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», постановою від 20 лютого 2018 року по справі №826/6280/13-а щодо застосування приписів статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції. 

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставини справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Аналізуючи заявлені до касаційного перегляду підстави Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що справа, рішення у якій заявлені до перегляду розглядалась судами неодноразово починаючи з березня 2014 року, тобто з моменту звернення Товариства (позивача у справі) з позовом до податкового органу (відповідача у справі), в якому платник податків просив визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення №00023423/07/0, №00023523/07/0 від 01 липня 2009 року; №0002352307/1, №000234307/1 від 08 вересня 2009 року №0002352307/2, № 0002342307/2 від 09 липня 2009 року, №0002352307/3 та № 0002342307/3 від 20 січня 2010 року.
В розгляді цієї справи була задіяна низка судів. Так, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.09.2014 клопотання позивача про передачу справи на розгляд іншого адміністративного суду задоволено, справу передано до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2014, закрито провадження в частині позовних вимог, а саме: щодо визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № 00023423/07/0 від 01.07.2009 року, №00023523/07/0 від 01.07.2009 року, №0002352307/1 від 08.09.2009 року, №0002342307/1 від 08.09.2009 року, №0002352307/2 від 09.11.2009 року, №0002342307/2 від 09.11.2009 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2015, передано цю адміністративну справу за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2015 передано  адміністративну справу за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 передано дану адміністративну справу за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2016 передано дану адміністративну справу за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 передано дану адміністративну справу за підсудністю до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.04.2014 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2009 р. № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08.09.2009 року № 0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09.11.2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2. Аналогічну за своїм змістом ухвалу постановив Окружний адміністративний суд міста Києва від 16.12.2014, що встановлено судами попередніх інстанцій та зазначено у цьому процесуальному документі.

Ухвали в частині закриття провадження у справі, мотивовані тим, що 21.01.2010  Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц" зверталось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва, в якій, із урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, просило визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року № 0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2, від 20 січня 2010 року № 0002342307/3 та № 0002352307/3 (справа № 2а-592/10/2670). 

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2013  в справі №2а-592/10/2670 залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц" в частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва від 20.01.2010 №0002352307/3 та №0002342307/3. 

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2013 (дата набрання законної сили постанови) у справі № 2а-592/10/2670 в задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц" про скасування податкових повідомлень-рішень від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року № 0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2 відмовлено повністю.  
Під час судового розгляду встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафто Комерц" 05.03.2014 змінено найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вастон".  

Відтак за висновком судів попередніх інстанцій у адміністративній справі № 2а-592/10/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц" (на даний час Товариство з обмежено відповідальністю "Вастон") до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби, є така, що набрала законної сили постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.05.2013, якою відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року № 0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2. 
Зазначене зумовило висновок судів попередніх інстанцій про те, що вказані податкові повідомлення-рішення, а також податкові повідомлення-рішення від 20 січня 2010 року № 0002352307/3 та № 0002342307/3 повторно стали предметом оскарження у адміністративній справі № 802/814/14-а, яка розглядається. 

Суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що повторне оскарження податкових повідомлень-рішень від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року № 0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2, яким вже надавалася оцінка Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 2а-592/10/2670 може свідчити про зловживання позивачем правом на звернення до суду із позовом про оскарження рішень суб`єкта владних повноважень. На їх думку про наявність наміру приховати факт існування постанови суду з того самого спору і між тими самими сторонами свідчить і подане стороною позивача клопотання від 14.04.2014, у якому зазначено про відсутність судових рішень у справах з того самого спору і між тими самими сторонами.

Суд апеляційної інстанції у постанові від 23.12.2019 зазначив, що ухвалюючи 07.05.2013 постанову (справа № 2а-592/10/2670), якою Окружним адміністративним судом міста Києва у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц" (Товариству з обмеженою відповідальністю "Вастон") у визнанні нечинними та скасуванні податкових повідомлень-рішень від 01.07.2009 №00023423/07/0 та №00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року №0002342307/1 та №0002352307/1, від 09 листопада 2009 року №0002342307/2 та №0002352307/2 відмовлено, суд, зокрема вказав наступне: 21.01.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Нафто-Комерц") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Солом`янському районі м. Києва), в якій, з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року № 0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2, від 20 січня 2010 року № 0002342307/3 та № 0002352307/3. 

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-592/10/2670, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.03.2010. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2010 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №2а-7920/09/2670 за позовом ДПІ у Солом`янському районі м. Києва до ТОВ "Нафто-Комерц" та ТОВ "Спецторгпозитив" про стягнення в дохід держави коштів отриманих за нікчемною угодою. 

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2013 поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09.04.2013.

09.04.2013 в судовому засіданні оголошено про відкладення розгляду справи на 23.04.2013 у зв`язку з клопотанням позивача.

Крім того, судом замінено первинного відповідача - Державну податкову інспекцію у Солом`янському районі міста Києва на належного - Державну податкову інспекцію у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби (далі по тексту - ДПІ у Солом`янському районі м. Києва). 

В судовому засіданні 23.04.2013 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2013 позовну заяву ТОВ "Нафто-Комерц" в частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 20 січня 2010 року №0002352307/3 та №0002342307/3 залишено без розгляду. 

Таким чином, суд розглядав справу в межах позовних вимог про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та №00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року №0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09 листопада 2009 року №0002342307/2 та №0002352307/2. Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом`янському районі м. Києва від 01 липня 2009 року №00023423/07/0 згідно з підпунктом "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктами 17.1.3, 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", за порушення підпункту 5.2.2 пункту 5.2, абзацу четвертого підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ТОВ "Нафто-Комерц" визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 10 002 140,00 грн, в тому числі за основним платежем - 5 001 070,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 5001070,00 грн. Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом`янському районі м. Києва від 01 липня 2009 року №00023523/07/0 згідно з підпунктом "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", за порушення підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" ТОВ "Нафто-Комерц" визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 5971302,00 грн, в тому числі за основним платежем - 3 980 868,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1990434,00 грн. За результатом адміністративного оскарження зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 08 вересня 2009 року № 0002342307/1 та №0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2 аналогічного змісту. Вказані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 17 червня 2009 року № 6985/23-07/25392930 "Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц", код за ЄДРПОУ 25392930 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2008, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2008".
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що предметом розгляду даного позову є податкові повідомлення-рішення від 20 січня 2010 року за № 0002342307/3 та № 0002352307/3. 

Також судом апеляційної інстанції здійснений системний аналіз приписів пунктів 4.3, 5.3 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень-рішень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року № 253, чинним на момент виникнення даних спірних правовідносин. 

Суду апеляційної інстанції встановив, що податкові повідомлення-рішення від 20 січня 2010 року №0002342307/3 та №0002352307/3, як передбачено законодавством України, є по суті податковими повідомленнями-рішеннями, які прийняті за наслідками процедури адміністративного оскарження та є її результатами з одного боку, а з іншого - покликані з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов`язання. Вказані податкові повідомлення-рішення від 20 січня 2010 року № 0002342307/3 та № 0002352307/3 прийняті на підставі акта перевірки від 17 червня 2009 року за № 6985/23-07/25392930, як і податкові повідомлення рішення від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, так само як і податкові повідомлення-рішення від 08 вересня 2009 року №0002342307/1 та №0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2 аналогічного змісту. Грошові зобов`язання, що визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями є тотожними, контролюючим органом лише змінені граничні строки сплати цих податкових зобов`язань у зв`язку з розглядом скарг позивача.

Відтак, суд апеляційної інстанції здійснюючи апеляційний перегляд висновувався з того, що ухвалюючи 07.05.2013 постанову (справа №2а-592/10/2670) Окружним адміністративним судом міста Києва вже надано оцінку обставинам при яких виникли спірні правовідносини, покликаючись при цьому на наявність підстав звільнення від доказування, а саме частину четверту статті 78 КАС України, за якою обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2013 у справі №2а-592/10/2670 відмовлено у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафто-Комерц" (Товариство з обмеженою відповідальністю "Вастон") про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08 вересня 2009 року № 0002342307/1 та № 0002352307/1, від 09 листопада 2009 року № 0002342307/2 та № 0002352307/2, а оскаржені податкові повідомлення-рішення від 20 січня 2010 року №0002342307/3 та №0002352307/3 прийняті за наслідками цих обставин, то колегія суддів апеляційного суду погодилась з висновком суду попередньої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.
Суд визнає, що визначальним при постановлені рішень судами попередніх інстанцій стало наявність підстав звільнення від доказування, а саме обставин встановлених судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України. 

При ухваленні рішень у цій справі суди не досліджували склад податкових правопорушень, не здійснювали правозастосування норм права статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», покладених в основу прийняття податкових повідомлень-рішень, а тому є неприйнятним посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, які наведені заявою про усунення недоліків справах. 

Суд визнає, що посилання заявника касаційної скарги на рішення Верховного Суду із зазначенням того, що викладені ним висновки не враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови, самі по собі не доводять неврахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, подібність яких також не зазначена касаційною скаргою.  

Станом на 10.04.2020 скаржник не усунув зазначені в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2020 недоліки касаційної скарги, тому вона вважається неподаною і підлягає поверненню. 

Керуючись ч.2 ст. 332, п.1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі №802/814/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду. 

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р. Ф. Ханова

Судді                                                                                                    І. А. Гончарова

                                                                                                        І. Я. Олендер