Справа № 991/4392/20
Провадження1-кс/991/4529/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3  просить зобов`язати прокурора (групу прокурорів) Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, який (які) здійснює (здійснюють) процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в межах кримінального провадження № 52018000000000546 від 12.06.2018 - розглянути у встановлений ч. 1 ст. 220 КПК України строк подане 21.05.2020 клопотання про виконання процесуальних дій, в порядку ст. 220 КПК України, зареєстроване в Офісі Генерального прокурора 22.05.2020.
Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі - Національне бюро) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000000546 від 12.06.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ст. 366-1, ч. 3 ст. 212 КК України.
29.04.2020 адвокат ОСОБА_3 направив на електронну пошту Національного бюро клопотання про надання копії постанови від 13.12.2019, прийнятої детективом Національного бюро ОСОБА_6 , що стало підставою для ДП «Інформаційні судові системи» обмежити загальний та повний доступ до ухвал Вищого антикорупційного суду по судовій справі № 4910/23/19-к.
04.05.2020 адвокатом ОСОБА_7 отримано постанову детектива Національного бюро ОСОБА_8 від 04.05.2020, якою відмовлено адвокату ОСОБА_7 у задоволенні клопотання від 29.04.2020 про надання копії постанови детектива Національного бюро ОСОБА_6 від 13.12.2019.
21.05.2020 адвокат звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, в якому просив постанову детектива Національного бюро ОСОБА_8 від 04.05.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання від 29.04.2020 (вх. № 252/12849-00 від 30.04.2020) про надання копії постанови від 13.12.2019 - скасувати; надати вказівку уповноваженим службовим особам Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 52018000000000546 від 12.06.2018, надати адвокату ОСОБА_3 копію постанови від 13.12.2019, прийняту детективом Національного бюро ОСОБА_6 , що стало підставою для ДП «Інформаційні судові системи» обмежити загальний та повний доступ до ухвал Вищого антикорупційного суду по справі № 4910/23/19-к. 
Станом на 31.05.2020 він не отримав від прокурора повідомлення щодо розгляду його клопотання. Вважає, що прокурором допущена бездіяльність, що стало підставою для звернення з цією скаргою до слідчого судді.
Адвокат ОСОБА_3 у судовому вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити. пояснив, що у він подавав декілька скарг, тому допустив описку. До прокурора він звертався з клопотанням про скасування постанови детектива щодо відмови в ознайомленні з матеріалами справи та надання відповідної вказівки детективу на виконання його клопотання. Додатково пояснив, що оскільки підозрюваний наділений правом на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, правами якого користується ОСОБА_5 у відповідності до ст. 64-2 КПК України, то ними і подане відповідне клопотання. Тому, відмова у ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосується арешту майна, належного ОСОБА_5 , не може бути пов`язана з участю адвоката в судовому засіданні при розгляді клопотання про арешт майна та отриманням копії ухвали слідчого судді за результатом розгляду вказаного клопотання. 
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, зазначив, що клопотання адвоката ОСОБА_3 передано йому для розгляду 26.05.2020 та постановою від 29.05.2020 у задоволенні клопотання відмовлено. Також зазначив, що у клопотанні адвокатом ОСОБА_3 порушено питання не щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке не регулюється ст. 220 КПК України, а щодо скасування постанови детектива про відмову у задоволенні клопотання, що не є виконанням процесуальної дії.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000000546 від 12.06.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. ст. 209, ст. 366-1, ч. 3 ст. 212 КК України.
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, що є предметом оскарження в даному випадку, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Тобто, нормами Кримінального процесуального кодексу України передбачено право на звернення до слідчого судді із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
За результатом дослідження клопотання адвоката ОСОБА_3 від 21.05.2020 встановлено, що останній звернувся до прокурора з клопотанням, в якому посилаючись на ст. 36, ч. 3 ст. 42, ст. 64-2, 220 КПК України, просив постанову детектива Національного бюро ОСОБА_8 від 04.05.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання від 29.04.2020 (вх. № 252/12853-00 від 30.04.2020), поданого в інтересах ОСОБА_5 про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 52018000000000546 від 12.06.2018 - скасувати; надати вказівку уповноваженим особам Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 52018000000000546 від 12.06.2018, надати адвокату ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали досудового розслідування в рамка кримінального провадження, в порядку передбаченому ст. 221 КПК України, саме в частині, що стосується арешту майна, належного ОСОБА_5 .
Також встановлено, що постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 від 29.05.2020 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови детектива Національного бюро від 04.05.2020 відмовлено.
Згідно п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 64-2 КПК України визначено, що третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. 
У ч. 6 цієї статті визначено, що представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.
В той же час, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до його завершення здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Згідно п. 14 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 КПК України. 
Тобто, в даному випадку, представник особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, має право звертатись в її інтересах з клопотанням про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що стосуються арешту майна , у випадках та порядку, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. 
Отже, з одного боку, КПК України містить спеціальну регламентацію реалізації права на захист через можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування і формуванні на їх основі стратегії і тактики захисту. З іншої сторони, це право не є абсолютним і обсяг його реалізації визначається слідчим, прокурором, який приймає рішення про надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.
Як встановлено в судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 29.04.2020 звернувся до Національного бюро з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та постановою детектива Національного бюро ОСОБА_8 від 04.05.2020, у задоволенні вказаного клопотання адвокату ОСОБА_3 відмовлено. Не погоджуючись із вказаною постановою детектива, адвокат ОСОБА_9 , звернувся до прокурора з клопотанням, у тому числі, про скасування вказаної постанови.
Статтею 220 КПК України встановлено порядок розгляду клопотань, у тому числі, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування або її представника, про виконання будь-яких процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення терміну "процесуальна дія", але у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Крім того, главою 5 Кодексу встановлено вимоги щодо фіксування кримінального провадження, у тому числі, і процесуальних дій.
Тобто, процесуальні дії - це усі передбачені кримінальним процесуальним законодавством заходи, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення якого здебільшого покладено на слідчого (детектива).
Разом з цим, право підозрюваного на звернення з клопотанням про проведення процесуальних дій визначено у п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України, як і право на участь у процесуальних діях, право ставити питання та подавати зауваження під час їх проведення та застосовувати технічні засоби при проведенні процесуальних дій у порядку, визначеному Кодексом. (п. 9, 10, 11 ч. 3 ст. 42 КПК України).
А отже, в даному випадку, представник особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, має право звертатись з клопотанням про проведення будь-яких процесуальних дій, що стосуються арешту майна, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимога адвоката, викладена у клопотанні до прокурора в процесуальному сенсі не є клопотанням про вчинення процесуальної дії, строк на розгляд якого визначено ст. 220 КПК України, як і не встановлено такого строку іншою нормою Кримінального процесуального кодексу України для розгляду клопотання про скасування прокурором постанови детектива за результатами розгляду клопотання учасника кримінального провадження та про надання прокурором відповідної вказівки детективу.
Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. 
Відповідно до п. 4, 7 ч. 2 цієї статті прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням  уповноважений: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_1