ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 квітня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/7924/18
Головуючий у першій інстанції – Яременко І. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/534/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді:  Іванової Г.П.,
суддів:                       Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Яременко І.В. від 24 січня 2020 року (повний текст рішення складений 28 січня 2020 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

                                       У С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, в якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 4730 грн. 
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.05.2014 з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 30.08.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Донька для розвитку мовних здібностей з 04.09.2017 по 20.06.2018 відвідувала заняття з англійської мови в Центрі іноземних мов “Лондон”, вартість навчання за цей період склала 4730 грн, які вона просила стягнути з відповідача з посиланням на ст. 185 СК України.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим при неповному встановленні обставин, які мають значення для справи, з неправильним дослідженням доказів, а тому має бути скасоване з ухваленням нового рішення при всебічному, повному, ґрунтовному та справедливому дослідженні всіх доказів та всіх обставин справи.
ОСОБА_1 зазначає, що до позовної заяви вона додавала клопотання від 02.02.2019 про залучення до участі в справі Уповноваженого Президента з прав дитини, проте це клопотання суддею не розглядалося. Суд в рішенні вказує, що нею не було надано оригіналів квитанцій про сплату коштів, але суд в неї оригіналів квитанцій не вимагав. Зазначає, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на додаткові заняття. 
Також ОСОБА_1 вказує, що судом не була з`ясована можливість участі батька у додаткових витратах.  Той факт, що Центр іноземних мов “Лондон” не є суб`єктом господарювання, який підпорядкований Управлінню освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, не може бути підставою для відмови у задоволенні її позову. 
Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу, що відповідач у відзиві на позов не зазначив, чим саме його не влаштовує те, що його донька відвідує Центр іноземних мов “Лондон”, та не запропонував інший заклад для розвитку мовних здібностей дитини, а суд не з`ясував цих вагомих для вирішення справи обставин. 
Відповідач ОСОБА_2 в порядку ст. 360 ЦПК України подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
ОСОБА_2 зазначає, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів існування особливих обставин щодо розвитку здібностей дитини до вивчення іноземних мов, а не для звичайного вивчення програми предмету англійської мови. Так само не надано належних, достатніх та допустимих доказів понесених витрат.
Оскільки ціна позову у цій справі становить 4730 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не належить до переліку тих, які, відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.
Позивачу ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено 05 березня 2020 року, відповідачу ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією апеляційної скарги вручено 04 березня 2020 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 
Відповідно до приписів ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, зважаючи на таке.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2).
Згідно наданих позивачем копій рахунків, ОСОБА_3 в період 04.09.2017 по 20.06.2018 відвідувала тренінги в Центрі іноземних мов “Лондон”, вартість за послуги навчання за вказаний період склала 4730,00 грн. (а.с. 5).
Витребувані ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.12.2019 року відомості з Центру іноземних мов “Лондон” про те, чи сплачувались кошти за навчання ОСОБА_3 та ким, та про вартість навчання за період з 04.09.2017 по 20.06.2018, на адресу суду не надійшли, не надано їх до матеріалів справи і позивачкою.
На виконання ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.12.2019 року листом Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації від 08.01.2020 за вих. № 01-08/60 повідомило, що Центр іноземних мов “Лондон” не є суб`єктом господарювання, який підпорядкований Управлінню освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, відсутня інформація щодо статусу даної особи, її організаційно-правової форми. Розпорядження обласною державною адміністрацією про видачу ліцензії Центру іноземних мов «Лондон» на право провадження освітньої діяльності не видавалось (а.с.145).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що існують особливі обставини щодо розвитку здібностей ОСОБА_3 до вивчення іноземних мов, а не для звичайного вивчення програми предмету англійської мови, а також належних, достатніх та допустимих доказів понесених позивачем витрат у зв`язку з навчанням дитини у Центрі іноземних мов “Лондон”. 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, зважаючи на таке. 
Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. 
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обидва з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Окрім того, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів” №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що існують особливі обставини щодо розвитку здібностей ОСОБА_3 до вивчення іноземних мов, а не для звичайного вивчення програми предмету англійської мови, а також того, що у Центрі іноземних мов “Лондон” дитина отримувала саме освітні послуги, зважаючи на те, що згідно наявного у матеріалах справи повідомлення Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, Центр іноземних мов “Лондон” не є суб`єктом господарювання, який підпорядкований Управлінню освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, відсутня інформація щодо статусу даної особи, її організаційно-правової форми, розпорядження обласною державною адміністрацією про видачу ліцензії Центру іноземних мов “Лондон” на право провадження освітньої діяльності не видавалось. 
Також апеляційний суд не може визнати наявні в матеріалах справи копій рахунків належним, достатнім та допустимим доказом понесених позивачем витрат у зв`язку з навчанням дитини у Центрі іноземних мов “Лондон”. Оригінали вказаних рахунків позивачкою не надані ні суду першої інстанції ні апеляційному суду. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що брати участь у додаткових витратах зобов`язані обидва з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Натомість, позивачка просила стягнути з відповідача всю суму додаткових витрат на дитину, а не 1/2 частину.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 правильність висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовують.
Посилання ОСОБА_1 на допущені, на її думку, судом першої інстанції порушення норм процесуального права не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки відповідно до приписів ч.2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, а суд першої інстанції вирішив справу правильно.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2020 року - залишенню без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 369, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України,
Повна постанова складена 17 квітня 2020 року.

Головуючий:                                      Судді: