РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року
м. Рівне

Справа № 557/1986/19
Провадження № 22-ц/4815/533/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструк С.В., Бондаренко Н.В.
секретар судового засідання : Тхоревський С.О.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, Державне підприємство Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, Національна академія аграрних наук України, Конкурсна комісія для проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційні скарги представника Національної академії аграрних наук України - адвоката Данилової К.А. та представника ОСОБА_2 - адвоката - Іорданова К.І. на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 21 січня 2020 року, ухвалене в складі судді Пацка Д.В., у справі № 557/1986/19, 

в с т а н о в и в :
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, Національної академії аграрних наук України, Конкурсної комісії для проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсної Комісії Національної академії аграрних наук України від 26.11.2019 щодо визначення переможцем конкурсу на посаду директора Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України Козака В.В., оприлюднене на офіційному сайті Національної академії аграрних наук України 26.11.2019;
-зобов`язати Національну академію аграрних наук України провести повторний конкурс на заміщення вакантної посади директора Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України з дотриманням вимог Постанови КМУ від 03.09.2008 № 777.
-визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 426-к від 12.12.2019 “Про звільнення ОСОБА_1 ”.
-зобов`язати інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України;
-стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 845,19 грн.
Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 21 січня 2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано рішення Конкурсної комісії Національної академії аграрних наук України від 26.11.2019 щодо визначення переможцем конкурсу на посаду директора Державного підприємства Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України ОСОБА_2 , оприлюднене на офіційному сайті Національної академії аграрних наук України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 26.11.2019 року.
Визнано незаконним та скасовано Наказ Національної академії аграрних наук України № 426-к від 12.12.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 ». 
Зобов`язано Інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, Національну академію аграрних наук України поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.
Стягнуто з Державного підприємства Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 845 грн. 19 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з означеним рішенням суду, Національна академія аграрних наук України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Покликається на те, що судом не розглянуто клопотання НААН України про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду. Вказує, що судом порушено ч.3 ст. 53 ЦПК України, оскільки не залучено до участі у справі ОСОБА_2 , як третю особу.
Скаржник зазначає, що укладення контракту, призначення на посаду директора державного підприємства без проведення конкурсного відбору є незаконним.
Не погоджується з висновками суду про відсутність документів щодо проведення конкурсу, оскільки вони не відповідають обставинам справи.
Зазначає, що нормами чинного законодавства чітко визначено підстави призначення та порядок проведення конкурсу, повноваження конкурсних комісій, які проводять конкурсний відбір претендентів на заміщення посад керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також чітко визначено перелік документів, які необхідно подати учасникам конкурсу для участі у конкурсному відборі.
У поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на його незаконність, оскільки суд вирішив питання про його права та обов`язки, однак до участі у справі в якості третьої особи не притягнув.
Просить рішення в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Конкурсної Комісії Національної академії аграрних наук України від 26.11.2019 скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в цій частині.
У відзиві на апеляційну скаргу представники позивача та відповідача Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі наданих сторонами доказах, яким суд дав правильну оцінку. Просять рішення суду залишити без змін.
Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.
Судом установлено, що на офіційному сайті Національної академії аграрних наук України, 04.10.2019 оприлюднене відповідне оголошення про конкурс на заміщення вакантної посади директора ДП "ДГ «Тучинське ІСГ НААН України» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 № 777 «Про затвердження конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки», згідно з якою визначено процедуру конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки.
Згідно зазначеного оголошення за результатами конкурсу на заміщення посади директора ДП "ДГ «Тучинське ІСГ НААН України» оформлені наказом Конкурсної комісії №426-к від 12.12.2019. За результатами конкурсу переможцем конкурсного відбору визнано ОСОБА_2 
Наказом Національної академії аграрних наук України №426-к від 12.12.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади виконуючого обов`язки директора ДП "ДГ «Тучинське ІСГ НААН України» у зв`язку із закінченням строку трудового договору п. 2 ст. 36 КЗпП України. 
Як вбачається зі змісту позовної заяви, метою пред`явлення позову позивача є захист його інтересів та прав щодо призначення та проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Державного підприємства дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України та проходження, звільнення з публічної служби.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що цей спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).
Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуванням, виплатою, утриманням, компенсацією, перерахунком заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.
Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, то правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Вказаний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 766/10783/16-ц (провадження № 14-278цс18) та у постанові від 05 червня 2019 року у справі  № 754/15544/17-ц (провадження № 14-202цс19).
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року № 848-VIII до складу національних галузевих академій наук входить, у тому числі й, Національна академія аграрних наук України, яка є самоврядною науковою організацією, заснованою на державній власності, що є державною організацією, створеною як неприбуткова державна бюджетна установа.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їхнього майна" від 7 лютого 2002 року № 3065-III Національна академія наук України є вищою державною науковою організацією України, яка організовує і здійснює фундаментальні та прикладні наукові дослідження, а також координує проведення фундаментальних досліджень у наукових установах та організаціях України. Національні галузеві академії наук є державними науковими організаціями України, які здійснюють фундаментальні дослідження, організовують, проводять та координують прикладні дослідження у відповідних галузях науки.
Національна академія наук України, національні галузеві академії наук засновані на державній власності, фінансуються з Державного бюджету України, а також з інших, не заборонених законодавством України, джерел фінансування.
       Статтею 4 цього Закону передбачено, що Національні галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу національних галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об`єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством.
       Аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що НААН України - це самоврядна наукова організація, заснована на державній власності, що фінансується з Державного бюджету України.
НААН України здійснює повноваження з управління об`єктами майнового комплексу, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, ефективно їх використовує та розпоряджається цими об`єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством.
Законом України «Про управління об`єктами державної власності» від 21 вересня 2006 року № 185-V, управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.
У відповідності до частини 1 статті 4 цього Закону суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема, Національна академія наук України, галузеві академії наук.
Таким чином, відповідач НААН України наділений повноваженнями щодо управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління, тобто на основі законодавства здійснює владні управлінські функції, а, отже, даний спір є публічно-правовим та підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічний висновок вже було викладено Верховним Судом у постанові від 24 січня 2020 року у справі №807/866/17 (адміністративне провадження №К/9901/4561/17) та від 29 квітня 2020 року у справі №826/8950/18.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, не врахував правових висновків Великої Палати Верховного Суду, а тому дійшов помилкового висновку про те, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки, спір у цій справі пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, відтак порушені права підлягають захисту саме в порядку адміністративного судочинства відповідно до статті 19 КАС України.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, на те, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі №280/5986/19 за позовом ОСОБА_1 до тих сами відповідачів про визнання протиправним та скасування рішення,зобов`язання вчинити певні дії (а.с.60-63).
Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до змісту частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України.
Згідно положень частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки при розгляді справи встановлено, що суд помилкового розглянув справу в порядку цивільного судочинства, апеляційний суд в силу частини четвертої статті 367 ЦПК України виходить за межі вимог апеляційної скарги, скасовує рішення суду першої інстанції та закриває провадження у даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст.  255 п.1,ч.1; 367, 368, 374, 377, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника Національної академії аграрних наук України - адвоката Данилової К.А. та представника ОСОБА_2 - адвоката - Іорданова К.І. задовольнити частково.
Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 21 січня 2020 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, Національної академії аграрних наук України, Конкурсної комісії для проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства Дослідне господарство «Тучинське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, про визнання незаконним та скасування рішення конкурсної комісії, наказу про звільнення, поновлення на посаді,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди закрити.
Повідомити ОСОБА_1 що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
Скасувати заходи забезпечення позову застосованні ухвалою Гощанського районного суду від 19 грудня 2019 року у даній справі №557/1986/19.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 22 травня 2020 року.
Головуючий :
Судді :