Дата документу 04.03.2020 Справа № 336/3690/19

Запорізький апеляційний суд 
Єдиний унікальний № 336/3690/19         Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І..
 
провадження № 22-ц/807/1041/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 року                                                         м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів: Кримської О.М., 
Дашковської А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2019 року, 
В С Т А Н О В И В:
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі ј частки усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти за рішенням суду сплачував нерегулярно, у зв`язку з чим з вересня 2018 утворилась заборгованість, розмір якої станом на червень 2019 року складав 21800.5 грн. Посилаючись на вказані обставини, просила суд на підставі ст. ст.195,196 СК України стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 19 246.5 грн. за період з вересня 2018 року по червень 2019 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2019 року позов залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в ході розгляду справи відповідач сплатив усю заборгованість, а отже відсутні підстави для стягнення з нього пені. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим ухвалено помилкове рішення.
Згідно статті 360 ЦПК України ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Оскільки ним була погашена заборгованість по аліментам, пені він сплачувати не повинен. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що  ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.4). ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 змінив прізвище на ОСОБА_10 (а.с.5,6).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).
Виконавчий лист був направлений на виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (а.с.7)
Згідно частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Матеріали справи мітить розрахунок заборгованості станом на 31.01.2019 року. Вказаний розрахунок здійснений державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Бабенко Я.Г. (а.с.9)
Згідно вказаного розрахунку, ОСОБА_2 станом на 31.05.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 21 800,50 гривень, при цьому боржник не сплачував аліменти з вересня 2018 року по травень 2019 року включно.
Наданий відповідачем розрахунок заборгованості містить відомості щодо погашення заборгованості по сплаті аліментів, однак він не може бути прийнятий як доказ у справі, оскільки вказаний розрахунок був здійснений станом на 29.08.2019 року, тобто на момент розгляду справи в суді. Борг був погашений в серпні 2019 року (а.с.23)
Вказаних обставин, суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволені позову ОСОБА_6 .
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. 
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. 
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. 
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Позивачкою був наданий розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2018 року по травень 2019 року (а.с.3)
Під час перевірки вказаного розрахунку, колегія суддів встановила, що позивачка припустилась помилки у кількості календарних днів.
Від так розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів виглядає таким чином:
- вересень 2018 року: борг 2216,5грн.*1%*243дн.=5386,09 грн.;
- жовтень 2018року: борг 2276,50 грн.*1%*212дн=4826,18 грн.;
- листопад 2018 року: борг2309,50грн.*1%*182дн.=4203,29 грн.;
- грудень 2018 року: борг2608,75грн.*1%*151дн.=3939,20грн.;
- січень 2019 року:борг2339,0*1%*123дн.=2876,97грн.;
- лютий 2019 року: борг 2318,25грн. *1%*92дн.=2132,7
- березень 2019 року: борг 2624,00 грн.*1%*62 дн.=1626,88грн.;
- квітень 2019 року:борг 2554,00 грн.*1%*31дн.=791,74 грн.
Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів складає 25 783,05 гривень.
Однак відповідно до норм статті 196 СК України, розмір пені, яка підлягає стягненню з боржника по сплаті аліментів не може бути більшою ніж 100 відсотків суми заборгованості по аліментам.
Як було зазначено вище, розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_2 станом на 31 травня 2019 року склав 21 800,50 гривень, тому саме вказана сума пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягає стягненню з останнього на користь позивачки.
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, подах учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У зв`язку з тим, що позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за несвоєчасну сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 19 246,50 гривень, суд не може вийти за межі заявлених вимог.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подачу фізичною особою позовної заяви майнового характеру до суду першої інстанції, ставка судового збору станом на 01 січня 2019 року складає 1 відсоток ціни позову але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 768,40 гривень. За подачу фізичною особою апеляційної скарги на рішення суду – 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, що складає 1152,60 гривень.
З урахуванням викладеного з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі - 1921,00 гривень.
Керуючись ст. ст.141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2019 року у цій справі скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 19 246,50 гривень (дев`ятнадцять тисяч двісті сорок шість гривень 50 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1921,00 гривень (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови. 
Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська