Постанова
Іменем України
04 березня 2020 року
м. Київ
справа № 366/726/17
провадження № 61-12686св19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),
суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», 
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року у складі судді Гончарука О. П. та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.
Позовна заява ТОВ «Кредекс Фінанс» мотивована тим, що 29 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 24 093, 00 доларів США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі у строк до 29 травня 2015 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. 
З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу ОСОБА_1 передала у заставу автомобіль марки КІА Ceed, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Додатковою угодою від 03 лютого 2009 року № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11352736000 від 29 травня 2008 року сторонами зменшено розмір ануїтетного платежу, збільшено строк повернення кредиту до 29 травня 2017 року. 
20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу. 
У зв`язку з неналежним виконання умов договору у відповідача станом на 27 грудня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 239 545, 44 грн. ТОВ «Кредекс Фінанс» не може реалізувати своє право на продаж предмету застави через те, що відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору, автомобіль з усім приладдям (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) знаходиться у відповідача.
З урахуванням наведеного, ТОВ «Кредекс Фінанс» просило судзвернути стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості у розмірі 205 000, 00 грн, шляхом продажу автомобіля марки КІА Ceed, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ринковою вартістю 205 000,00 грн та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ «Кредекс Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; надати (визнати) право ТОВ «Кредекс Фінанс» підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, у тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред`явлення вказаного автомобіля для огляду, а також витребувати спірний автомобіль у відповідача та передати у володіння ТОВ «Кредекс Фінанс».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Іванківського районного суду Київської області, у складі судді Гончарука О. П., від 15 травня 2017 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс». 
У рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 29 травня 2008 року № 11352736000 звернуто стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості за договором у розмірі 205 000, 00 грн шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ «Кредекс Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. 
Надано (визнано) право ТОВ «Кредекс Фінанс» підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, у тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред`явлення вказаного автомобіля для огляду. 
Витребувано у ОСОБА_1 спірний автомобіль, який знаходиться у неї або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу, номерні знаки НОМЕР_1 та передано їх представнику ТОВ «Кредекс Фінанс». 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що до позивача після укладення договору факторингу перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу від 29 травня 2008 року № 11352736000. Враховуючи наявну у позичальника заборгованість, ТОВ «Кредекс Фінанс» має право вимагати звернення стягнення на предмет застави у спосіб, визначений умовами договору.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 27 липня 2017 року скасовано рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року та ухвалено нове рішення, яким ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Кредекс Фінанс». Висновки суду першої інстанції здійснені без врахування заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, яка подана 25 квітня 2017 року у запереченнях на позовну заяву. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, ґрунтується на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів про оцінку предмету застави станом на час пред`явлення позову до суду. Крім того, позивач не довів факту належності йому права вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11352736000 від 29 травня 2008 року. Також судом безпідставно стягнуто з відповідача 3 % річних.
Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції 
Постановою Верховного суду від 06 лютого 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Кредекс Фінанс» задоволено частково.
Рішення Апеляційного суду Київської області від 27 липня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність переходу на підставі договору факторингу від 20 квітня 2012 року від ПАТ «УкрСибанк» до ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу від 29 травня 2008 року № 11352736000 є таким, що не відповідає вимогам ЦПК України щодо оцінки доказів.
Крім того, правильно зазначивши про необхідність застосування наслідків спливу позовної давності до частини заявлених позивачем вимог та визначення суми заборгованості за період з 09 березня 2014 року по 27 грудня 2016 року, апеляційний суд дійшов неправильного висновку про повну відмову у задоволенні позовних вимог.
Відсутність ринкової оцінки предмета застави на момент звернення стягнення на нього не може бути підставою для відмови заставодержателю у задоволенні його вимог. Реальна вартість реалізації предмета застави має бути визначена на момент його реалізації.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Постановою Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року змінено, зменшено визначений судом першої інстанції розмір заборгованості з 205 000,00 грн до 199 477,41 грн. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет в рахунок погашення кредитної заборгованості підлягають до задоволення лише щодо заборгованості, яка виникла за період з 09 березня 2014 року по 27 грудня 2016 року, що складає 197 760,93 грн.
В іншій частині позовних вимог, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У липні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, та ухвалити нове рішення про відмову у позові. 
Касаційна скарга мотивована тим, що вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» про звернення стягнення на предмет застави суперечать закону та умовам укладеного між сторонами договору, а тому не підлягають задоволенню. При цьому заявник посилається на те, що не зрозумілим є, чому насправді зменшено продажну вартість автомобіля, а не саму заборгованість, що фактично веде до продажу предмета застави за заниженою вартістю. Судами при вирішенні заяви про застосування позовної давності вирахувана заборгованість за останні три роки за процентами, штраф та 3% річних від простроченої суми заборгованості у 127 352,65 грн, проте до самої суми заборгованості, яка тягнеться з 20 квітня 2012 року та яка була відступлена за договором факторингу, суд позовну давність не застосував. 
Крім того заявник звертає увагу у касаційній скарзі на те, що апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, фактично зменшив заявлену позивачем продажну вартість автомобіля (205 000,00 грн), а не саму заборгованість за договором (239 545,44 грн), чим визначив незаконно продаж предмета застави за заниженою вартістю. 
Також заявник зазначає, що матеріалами справи не підтверджується перехід права вимоги до ТОВ «Кредекс Фінанс» у зверненні стягнення на автомобіль. Серед іншого заявник вказує на те, що на момент відступлення право вимоги щодо застави закон вимагав нотаріального посвідчення такого договору, що дотримано не було.
Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
У вересні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником ТОВ «Кредекс Фінанс», засобом поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на правильне застосування судами норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, просило рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
Судами встановлено, що 29 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11352736000. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 24 093, 00 доларів США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі у строк до 29 травня 2015 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом. 
З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу ОСОБА_1 передала у заставу автомобіль: тип ТЗ - легковий універсал, марка КІА, модель СЕЕD, рік випуску - 2008, номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ринковою вартістю 205 000,00 грн, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19 травня 2008 року № 505, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі серії НОМЕР_3 , виданого 27 травня 2008 року.
Додатковою угодою № 1 від 03 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11352736000 від 29 травня 2008 року сторонами зменшено розмір ануїтетного платежу до 385,00 доларів США (пункт 2.1) та збільшено строк повернення кредиту до 29 травня 2017 року (пункт 2).
Рішенням загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк».
20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Кредекс Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 29 травня 2008 року № 11352736000.
На підставі вказаного договору до TOB «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11352736000 від 29 травня 2008 року.
Обтяження на вищевказаний автомобіль було зареєстровано ПАТ «УкрСиббанк».
Через неналежне виконання умов договору у відповідача, за розрахунками позивача, станом на 27 грудня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 239 545, 44 грн, яка складається з: 127 252, 65 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 620, 86 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 107 740, 88 грн - заборгованість за відсотками на дату подачі позову, 3 831, 05 грн - 3% річних від прострочення суми кредиту.
Також апеляційним судом при новому розгляді справи було враховано, що 28 травня 2012 року відповідачем було сплачено черговий платіж за травень місяць 2012 року у сумі 385, 00 доларів США, що становить 3 077,11 грн і підтверджується квитанцією від 28 травня 2012 року № 86, а тому розмір заборгованості також було зменшено на цю суму, отже заборгованість відповідача перед позивачем станом на 27 грудня 2016 року становила 232 637,28 грн.
Мотиви з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України(параграф 1 глава 71) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 1049 ЦК Українивстановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу» ).
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).
Частиною першою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Тобто законом визначений вичерпний перелік способів звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого зобов`язання.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
У пункті 8.2 договору зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється або на підставі рішення суду, або шляхом застосування позасудових способів звернення стягнення.
Згідно з пунктом 8.5 договору при зверненні стягнення в позасудовому порядку, банк має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: передача предмета застави у власність банку в рахунок виконання забезпеченого заставою зобов`язання в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; продаж банком предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Сторони, підписавши договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, узгодили всі його умови, у тому числі, вирішили питання щодо позасудового порядку врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду заставодержателя з позовом про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення банком з іншою особою-покупцем договору купівлі-продажу.
Зважаючи на наведене, висновки судів про обґрунтованість позовних вимог є помилковими, оскільки позивач обрав позасудовий спосіб захисту порушеного права, який не підлягає застосуванню у судовому порядку.
Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19).
Такі ж висновки Верховний Суд зробив у постановах від 04 вересня 2019 року у справі № 461/11585/15-ц (провадження № 61-16884св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 463/4243/15-ц (провадження № 61-21308св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 202/2151/15-ц (провадження № 61-15652св18), від 25 вересня 2019 року у справі № 471/290/16-ц (провадження № 61-20911св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 754/21778/13-ц (провадження № 61-25886св18), підстав відступити від яких не встановлено.
Судами неправильно застосовано вищенаведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на вказане Верховний Суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Кредекс Фінанс» про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі, оскільки такий спосіб звернення стягнення на заставне майно сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Зменшуючи розмір заборгованості за кредитом з 205 000,00 грн до 199 477,41 грн, суд апеляційної інстанцій зробив висновок про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин, зауваживши при цьому, що позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист належних прав або інтересів. 
Оскільки сторони договору визначили, що звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення договору купівлі-продажу є позасудовим способом врегулювання спору, позовна давність не може бути застосована до спірних правовідносин. 
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України, є підставою для скасування ухвалених судових рішень.
З урахуванням того, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з підстав, викладених вище.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК Українисуд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
Відмовити у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий             	В.О. Кузнєцов  	
Судді:	В. С. Жданова   	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	С. О. Карпенко  	
 	М. Ю. Тітов