У Х В А Л А  
29 травня 2020 року
м. Київ
справа № 210/3890/19
провадження № 61-6280 ск 20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», яка підписана адвокатом Товкун Альоною Вікторівною на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів,
В С Т А Н О В И В :
У липні 2019 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5  звернулися до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», в якому просили суд визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу для побутових споживачів природного газу, які проживають у будинку  АДРЕСА_1 ; визнати незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу позивачам по справі; зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити позивачам, як побутовим споживачам природного газу, режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників; визнати право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» за побутовими споживачами природного газу - позивачами по справі; визнати, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано було за власний рахунок, в термін до 01 січня 2018 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково.
Визнано незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку АДРЕСА_1 .
Визнано незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 
Зобов`язано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,               ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 режим нарахування природного газу відповідно до чинних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.
Визнано право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» за побутовими споживачами природного газу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Визнано, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний, за свій рахунок, в термін до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,        ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вважав, що оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами. Дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість квартирних лічильників газу побутовим споживачам у будинку АДРЕСА_1 є незаконними та вчинені з порушенням положень Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу.
06 квітня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                                           ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на рішення Дзержинського районного суду                                       м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року касаційну скаргу                                       ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»  залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надало клопотання, до якого долучено платіжне доручення про сплату судову збору.
Крім цього, у касаційній скарзі скаржник зазначає підставу касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини 2 статті 389 ЦПК України.
Скаржник вважає, що судами застосовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №653  від 16 квітня 2015 року, пункт 1 розділу 1 Правил постачання природного газу, що регулюють відносини між постачальником та споживачем природного газу, також пункт 5 частини 4 розділу 9 Кодексу газорозподільної системи без урахування  висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від12 лютого                     2020 року у справі №176/1664/18, від 06 листопада 2019 року у справі                                                № 161/15083/16-ц.
Крім цього, скаржник вважає, що він є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки до його обов`язків не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`єктів розподіленого природного газу споживачам,  а також встановлення режимів нарахування об`ємів спожитого газу та здійснення їх перерахунку, а тому вважає, що суд мав відмовити у задоволенні вимог позивачів в частині до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».
Тому, скаржник вважає, що суд мав застосувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, в якій зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених позовних вимог до належного відповідача.
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                                                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», яка підписана адвокатом Товкун Альоною Вікторівною на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року на підставі пункту першого частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга подана на судове рішення ухвалене у малозначній справі                      (ч.6 ст. 19, ст.274 ЦПК України), проте рішення касаційного суду за наслідками перегляду судових рішень у цій справі має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» до спірних правовідносин.
У розумінні ЦПК України, з урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити. 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).
Керуючись статтями  389, 394, 395 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати із Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 210/3890/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Сімоненко
                                                                                                                     С. Ю. Мартєв
                                                                                                                     Є. В. Петров