Справа № 991/2763/20
Провадження №11-сс/991/436/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2020 року          м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого                            ОСОБА_1 ,
суддів                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 ,
скаржника – ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 квітня 2020 року у справі №991/2763/20 про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 від 29 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №52018000000000949 від 02 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 квітня 2020 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні скарги на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 від 29 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №52018000000000949 від 02 жовтня 2018 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 квітня 2020 року скасувати та зобов`язати Вищий антикорупційний суд розглянути його скаргу на рішення детектива про закриття кримінального провадження. 
На думку  ОСОБА_5  оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства та практиці ЄСПЛ, а слідчий суддя позбавив його права на доступ до правосуддята забезпечення права на оскарження процесуальних рішень. 
В обґрунтування своєї позиці ОСОБА_5 зазначив, що слідчий суддя ухвалив протиправне рішення про відмову у задоволенні його скарги, припустився хибних і неправомірних дій, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки не повідомив прокурора про призначення судового засідання з розгляду скарги, провів судове засідання без його участі та участі детектива. Крім цього, слідчий суддя провів судове засідання без витребування матеріалів кримінального провадження №52018000000000949, а по закінченні судового засідання протиправно не виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення і безпідставно зробив перерву у судовому засіданні до 21 квітня 2020 року, в яке знову не викликав прокурора та провів розгляд без його участі, участі детектива та скаржника. 
В судовому засіданні ОСОБА_5 , посилаючись на те, що не був присутнім під час проголошення оскаржуваного рішення, оскаржувану ухвалу отримав поштою 07 травня 2020 року, в зв`язку з чим подав апеляційну скаргу лише 13 травня 2020 року, клопотав про поновлення йому строків на подання апеляційної скарги, подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в скарзі.
Належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду прокурор в судове засідання не з`явився.
Вислухавши доповідь судді, скаржника, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного. 
Колегія суддів розглянувши клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді вважає наявними підстави для його поновлення, оскільки скаржник під час проголошення слідчим суддею рішення присутнім не був, а копію оскаржуваного рішення отримав поштою лише 07 травня 2020 року. 
Судом встановлено, що в провадженні відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження №52018000000000949 від 02 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 368 КК України.
29 лютого 2020 року старший детектив УВК НАБ України ОСОБА_6 виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях головного спеціаліста відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадськістю ОСОБА_7 та громадянина ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 129 , ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 368 КК України. 
Вказана постанова надіслана ОСОБА_5 20 березня 2020 року та отримана ним 24 березня 2020 року. 
Не погоджуючись з такими висновками, посилаючись на незаконність та передчасність винесеної старшим детективом Національного бюро ВВР УВК ОСОБА_6 постанови, зазначаючи, що детектив не вчинив всіх належних слідчих і процесуальних дій, ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, в якій просив постанову детектива про закриття провадження скасувати. 
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 квітня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 було відмовлено. 
Обґрунтовуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії детектива стосовно закриття кримінального провадження слідчий суддя зазначав, що доводи, викладені в скарзі ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження та спростовуються перевіреними матеріалами кримінального провадження. 
Перевіривши матеріали справи та надаючи оцінку доводам скаржника, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею було належним чином проведено перевірку обставин, викладених у скарзі ОСОБА_5 , та обґрунтовано зроблено висновок про відсутність підстав для її задоволення.
Посилання скаржника на неповідомлення його, прокурора, а також детектива про судовий розгляд та розгляд скарги за їх відсутності, як на підставу скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів відхиляє з огляду на таке. 
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та детектив НАБУ ОСОБА_6 були своєчасно повідомлені про час та місце розгляду скарги, що підтверджується відповідними телефонограмами (а.с. 47, 49). Під час розгляду скарги також оголошувалась перерва, після якої, будучи належним чином повідомленими, учасники судового процесу до суду не прибули.
ОСОБА_5 був присутнім в судовому засіданні 09 квітня 2020 року та надав свої пояснення, після чого судовий розгляд було відкладено, а його повідомлено про наступну дату судового засідання, про що свідчить розписка за підписом ОСОБА_5 про ознайомлення про дату, час та місце судового засідання (а.с. 46).
Матеріалами справи також спростовуються твердження ОСОБА_5 про проведення слідчим суддею розгляду його скарги без врахування заперечень детектива НАБУ, та за відсутності матеріалів кримінального провадження №52018000000000949 від 02 жовтня 2018 року, оскільки 21 квітня 2020 року від детектива НАБУ ОСОБА_6 на адресу Вищого антикорупційного суду надійшли письмові заперечення на скаргу ОСОБА_5 , які були долучені до матеріалів справи (а.с.50-53), додатком до яких були матеріали кримінального провадження №52018000000000949 в одному томі на 172 аркушах.
Щодо неявки в судове засідання безпосередньо ОСОБА_5 колегія суддів зазначає, що дійсно, відповідно до вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.
У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі. 
У частині другій статті 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги. 
У постанові пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» надано роз`яснення щодо порядку дій слідчого судді у разі неявки особи, яка подала клопотання (скаргу), за у мов її належного повідомлення, визначається як підстава для відмови у задоволенні такого клопотання у зв`язку з його не підтриманням заявником.
Фактично розгляд скарги ОСОБА_5 було проведено за його участі, він належним чином повідомлявся про час та місце судових засідань, в судовому засіданні 09 квітня 2020 року безпосередньо надав пояснення за скаргою, а отже, враховуючи позицію викладену у постанові пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» колегія суддів приходить до висновку, що розглянувши по суті скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження слідчий суддя діяв у межах своїх повноважень та у відповідності до вимог КПК України. 
Згідно тексту скарги, ОСОБА_5 стверджує, що детективом не виконано вимог ухвали слідчого судді за № 760/13036/18 від 25.09.2018, якою зобов`язано останнього надати заявнику витяги з ЄРДР і відповідні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки у даному кримінальному провадженні, а також не повідомлено про початок досудового розслідування та не вручено витягу з ЄРДР. Вказані твердження були перевірені та не знайшли свого підтвердження, оскільки, як встановлено слідчим суддею, спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження даними, зокрема листами ст.детектива ОСОБА_10 від 02.10.2018року. 
Таким чином, з огляду на вивчені колегією суддів матеріали провадження і не встановлені поважні причини неявки заявника ОСОБА_5 на належним чином здійснений виклик для розгляду його скарги (а.с.49), відсутність обґрунтованих клопотань заявника щодо відкладення судового засідання, колегія суддів вважає, що слідчий суддя відповідно до встановлених на підставі матеріалів кримінального провадження №52018000000000949 фактичних обставин дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді від 21 квітня 2020 року винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.
Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого слідчим суддею рішення та бути підставами для його скасування, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 квітня 2020 року у справі №991/2763/20.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 квітня 2020 рокупро відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 від 29 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №52018000000000949 від 02 жовтня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 – без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          ОСОБА_1 
Судді                                                                          ОСОБА_2 
                        ОСОБА_3