П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
14 квітня 2020  року                                                                                   м. Київ
                                                                                              Справа №760/13892/19

 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи:            позивач          Акціонерне товариство Комерційний Банк                                «Приват Банк»
                                               відповідач     ОСОБА_1 
                                                                       
розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Шереметьєвої Л.А. 24лютого 2020 року, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
 
Справа №760/13892/19	 	 	
№ апеляційного провадження:22-ц/824/6450/2020	 	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.	 	
В С Т А Н О В И В:
         Позивач Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 602, 77 грн.
            В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 31 березня 2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
            Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
            При встановленні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
            Відповідно до п.2.1.1.5.7 власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
            За п.1.1.1.44 договору овердрафт - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
            При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України і укладений між ними договір є договором приєднання.  
            Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
            В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 11 квітня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 14 602, 77 гр., яка складається з:
- 4 421, 51 грн. - заборгованість за тілом кредиту;
- 2 963, 64 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту;
- 5 096, 06 грн. - пеня за прострочене зобов`язання;
- 905, 00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу;
та штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг:
- 500, 00 грн. - фіксована частина;
- 671, 65 грн.- процентна складова.
            Виходячи з цього, позивач просив задовольнити позов.
            Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.  В  апеляційній скарзі посилався на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального  права та при невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованого і незаконного рішення суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
            Встановлено, що  31 березня 2017 року відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.6).
            Будь-яка інформація в ній, яка б давала можливість ідентифікувати, який саме тип картки та з якою метою було оформлено на ім`я відповідача, вказана Анкета-заява не містить.
            Крім того, в даній Анкеті-заяві відсутня будь-яка інформація про встановлення бажаного кредитного ліміту.
            Одночасно з даною Анкетою позивачем долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт »Універсальна», в яких зазначено бажані до отримання клієнтами банку кредитні картки з тарифними планами: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD».
            Зі змісту даних документів не вбачається і цього не зазначено в позові, яка саме кредитна картка та з яким кредитним лімітом та тарифним планом отримана відповідачем (а.с.7-22).
            Будь-яких доказів отримання відповідачем картки на виконання умов вказаного договору позивач до матеріалів справи також не надав.
            Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази видачі картки відповідачу, форми цієї картки та строк її дії.
            Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
            Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
            За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
            Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
            Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
            Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
            Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
            Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
            Позивач, обґрунтовуючи позов, у тому числі розмір заборгованості і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 31 березня 2017 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини Договору про надання банківських послуг.
            За змістом позову вбачається, що відповідачу у відповідності до підписаної ним заяви був наданий кредит у розмірі 2 000, 00 гр. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
            В той же час, з наданих позивачем доказів не вбачається, що при зверненні до банку 31 березня 2017 року відповідачем дійсно був отриманий кредит в розмірі та на умовах, зазначених в позові.
            При зверненні до суду позивачем одночасно з даною Анкетою долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт »Універсальна», в яких зазначено бажані до отримання клієнтами банку кредитні картки з тарифними планами: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD».
            Зі змісту даних документів не вбачається і цього не зазначено в позові, яка саме кредитна картка та з яким кредитним лімітом та тарифним планом отримана відповідачем.
            Крім того, до апеляційної скарги позивачем долучено виписку про рух коштів з 01 січня 1999 року по 01 березня 2020 року. Як убачається зі змісту виписки, 03 квітня 2017 року, було установлено кредитний ліміт:0,00 (а.с.32).
            Після підписання анкети - заяви відповідачем 31 березня 2017 року, цього ж дня на його картковий рахунок було перераховано кошти від фізичної особи. В подальшому за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року на картковий рахунок відповідача надходили різні суми коштів від інших фізичних осіб та відбувалися поповнення карткового рахунку через банківські термінали. 
            Як встановлено п. 1.1.1.44 Договору овердрафт - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
            Тобто, обов`язковою умовою овердрафту є оформлення і видача кредитної карти та відкриття рахунку на ім`я клієнта.
            З анкети-заяви відповідача від 31 березня 2017 року вбачається, що кредитна картка, визначена Тарифами банку, йому не видавалася, а банком не надано будь-яких доказів, які б підтверджували як її видачу, так і видачу кредиту.
            Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
            Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
            Надавши до позову розрахунок заборгованості, позивач не довів, що кредит відповідачу був виданий саме на підставі наданої ним Анкети-заяви та на умовах, визначених у ній.
            Відповідно до ч.1 ст. 77, 81 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
            Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
            Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
            За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
            Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
         Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.
            Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. 
            Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
            Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
            Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
            Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.
            Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
 
            Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.
           Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020  року  -  залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
            Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
Судді:                                                             Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна