Ухвала        
 
13 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 188/290/19
 
провадження №61-3735ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду            від 15 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору про фінансовий лізинг                          від 06 травня 2011 року № 00002996,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області           від 18 жовтня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору про фінансовий лізинг від 06 травня 2011 року № 00002996 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» кошти у розмірі 363 631,63 грн за користування об`єктом лізингу.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області                   від 18 жовтня 2019 року скасовано 
У задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У лютому 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Порше Лізинг Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 26 лютого 2020 року.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року             № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
У касаційній скарзі ТОВ «Порше Лізинг Україна» просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції заявник отримав 27 січня 2020 року, що підтверджується наданими доказами.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ТОВ «Порше Лізинг Україна» пропущено з поважних причин, його можливо поновити. 
 
Однак подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

 

УХВАЛИВ:
 
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня                          2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець