ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 року                                                          м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16.04.2020 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16.04.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3(три) місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок в доход держави.
Згідно постанови районного суду ОСОБА_1 19 лютого 2020 року о 10 год. 11 хв. на автомобільній дорозі М-19, 518 км, Глибоцького району Чернівецької області керував транспортним засобом марки «MAN 18.272» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горів задній правий стоп сигнал, а також при перевірці документів було виявлено, що водій не пройшов обов`язковий технічний контроль транспортного засобу. Окрім того, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, чим своїми діями порушив п.п. 31.3б ПДР України.
На вказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду і скасувати її та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Щодо пропуску строку вказує на те, що не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а копію постанови районного суду йому не було надіслано. Дізнався про те, що справа відносно нього вже розглянута лише 12.05.2020 року від адвоката Павалюк Г.В. Тому апелянт вважає, що має право на поновлення пропущених з поважних причин строків.
ЄУНСС: 715/519/20
Номер провадження:33/822/247/20       Головуючий у І інстанції: Цуренко В.А.
Категорія: ч.4 ст.121 КУпАП     Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.                 Щодо інших апеляційних вимог зазначає, що висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим судом порушено норми матеріального і процесуального права. 
Вказує на те, що суд першої інстанції не дотримався положень ч. 2 ст. 268, ст. 277-2 КУпАП та ухвалив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП за його відсутності. Тому вважає, що порушено його право на захист та справедливий судовий розгляд.
Апелянт також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений без додержання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року №1376, та ст. 256 КУпАП, тому його неможливо брати до уваги. В ньому не зазначено обов`язкових ознак об`єктивного складу адміністративного правопорушення, не розкрито змісту порушення норми закону. Також, на думку апелянта, в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені докази щодо вчинення ним повторного протягом року правопорушення за ст. 121 КУпАП. 
10.06.2020 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності та на підставі документів, що наявні в матеріалах справи. Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі щодо причин пропуску строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що цей строк підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
У п. 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07.11.2015 р. зазначено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною другою статті 128, частиною другою статті 130 КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№297235, 19.02.2020року о 10 год.11 хв. на трасі М-19 518км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN 18.272, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горів задній правий стоп, а також при перевірці документів встановлено, що водій не пройшов обов`язковий технічний контроль тз, чим своїми діями порушив вимоги п. 31.3 (б) ПДР України. 
Встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
У порушення вищевказаних вимог законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18№297235 від 19.02.2020року не конкретизована суть адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме фабула правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.
Так, у протоколі не зазначено, що особа вчинила правопорушення повторно протягом року, тобто фабула правопорушення містить ознаки зовсім іншого складу адміністративного правопорушення, а саме, правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 121 КУпАП.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.
Суд першої інстанції під час розгляду справи не звернув уваги на зазначені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.252 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, на арк.3 міститься витяг з електронної бази «Армор» - постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ№1383877.
Разом з тим, така постанова не може бути визнана належним доказом того, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив це ж правопорушення, оскільки жодних документів, які підтверджують, що така постанова не була скасована, набрала законної сили та є чинною, матеріали справи не містять. 
Не містять матеріали справи і даних про існування будь-якого виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 про стягнення штрафу на підставі вказаної постанови.
Інших об`єктивних доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, матеріали справи не містять.
Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».
У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постанова судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновок суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, не ґрунтується на належних та допустимих доказах, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а під час розгляду справи суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду        /підпис/                        В.П. Потоцький

Згідно з оригіналом:
суддя Чернівецького
апеляційного суду                                        (В.П. Потоцький)

(18.06.2020р. - дата засвідчееня копії)