ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року          м.Дніпро         Справа №  908/3295/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:    Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.
при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2020 (суддя Смірнов О.Г.) у справі №908/3295/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керрот"
про стягнення 625 361,71 грн.
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Фізична особа-підприємець Кундиревич Андрій Ігорович звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 25.11.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керрот" про стягнення заборгованості в сумі 625 361,71 грн. за договором перевезення вантажів № ПВ/42-18 від 01.11.2018.
При цьому в тексті поданої позовної заяви позивач зазначав орієнтовний розрахунок судових витрат, який складає 22 380,43 грн., з яких витрати на правову допомогу визначені ним у розмірі – 12000,00 грн., витрати на оплату судового збору - 9380,43 грн, відповідно. Вказував, що повний розрахунок судових витрат буде наданий за наслідками розгляду справи.
За наслідками розгляду справи № 908/3295/19 Господарським судом Запорізької області прийняте рішення від 03.02.2020, яким позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керрот" задоволено, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керрот" на користь Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича заборгованість в сумі 575361,71 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 8630,43 грн., а також повернути Фізичній особі-підприємцю Кундиревичу Андрію Ігоровичу з Державного бюджету України судовий збір в сумі 750,07 грн., сплачений згідно квитанції № 92 від 25.11.2019.
24.02.2020 на адресу Господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення, відповідно до якої заявник, посилаючись на статті 126, 244 ГПК України просив суд:
- поновити строк на подання доказів на підтвердження несення ним витрат на професійну правничу допомогу;
- долучити до матеріалів справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу;
- винести додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керрот" на користь Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 13949,02 грн.
Вказана заява мотивована необхідністю вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає про обставини укладання 07.11.2019р. між Адвокатським бюро Іллі Комлика (надалі Виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Кундиревичем Андрієм Ігоровичем (надалі Замовник або Клієнт) договору про надання правової допомоги. Адвокатським бюро було уповноважено адвоката Комлика І.С. здійснювати представництво інтересів позивача у суді, при цьому, вартість надання юридичних послуг була погоджена сторонами в розмірі 12000,00 грн., яку Клієнтом сплачено на поточний рахунок Адвокатського бюро Іллі Комлика. Загальна вартість юридичних послуг складає 12000,00 грн., витрати понесені з відрядженням до міста Запоріжжя в сумі 1949,02 грн., з яких 1288,21 грн. - транспортні послуги та 660,81 грн. - послуги проживання. Додатково зазначає, що представник позивача та позивач були відсутні в судовому засіданні, під час якого ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, про існування судового рішення позивач дізнався лише 12.02.2020р. з Єдиного державного реєстру судових рішень. Оскільки позивач був відсутній за межами міста Києва у період з 12.02.2020 по 19.02.2020, акт про надання послуг за договором про надання правової допомоги був підписаний лише 20.02.2020, тому з об`єктивних причин докази понесення витрат на правову допомогу не могли бути надані раніше.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.03.2020 у справі №908/3295/19 у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича про винесення додаткового рішення у справі №908/3295/19 відмовлено.
Ухвалу вмотивовано тим, що надані позивачем документи свідчать про те, що договір з Адвокатським бюро Іллі Комлика був укладений позивачем ще в листопаді 2019 року, кошти за правову допомогу позивач оплатив адвокатському бюро 29.11.2019. При цьому з позовом в даній справі позивач звернувся також в листопаді 2019 року.
Враховуючи викладене представник позивача адвокат Комлик І.С. не був позбавлений можливості надати докази несення позивачем витрат на професійну правничу допомогу разом з позовом, або в процесі розгляду даної справи.
Відтак відсутні підстави для поновлення строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою, Фізична особа-підприємець Кундиревич Андрій Ігорович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13    949,02 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач посилається на те, що ухвалу Господарського суду Запорізької області прийнято з порушенням норм процесуального права.
Скаржник зазначає, що до заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат ним було додано всі необхідні докази на підтвердження дійсної суми витрат на правову допомогу, а саме: Договір про надання правової допомоги від 07.11.2019 року; лист ФОП Кундиревич А. І. до АБ “Іллі Комлика” від 11.11.2019 року; виписка по рахунку АБ “Іллі Комлика»; Акт приймання-передачі правових послуг від 20.02.2020 року; докази понесених витрат на транспортні послуги та послуги проживання.
Представник Позивача та Позивач були відсутні в судовому засіданні, на якому було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, про існування судового рішення Позивач дізнався лише 12.02.2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Оскільки Позивач був відсутній за межами міста Києва у період з 12.02.2020 року по 19.02.2020 року, акт про надання послуг за Договором про надання правової допомоги були підписано лише 20.02.2020 року, тому з об`єктивних причин достатній обсяг доказів, необхідних для підтвердження понесених Позивачем витрат на правову допомогу, не було можливості надати до суду раніше, ніж разом із заявою про винесення додаткового рішення.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідач не надав відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк та не зазначив й не обґрунтовав поважності причин пропуску цього строку, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2020 колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В., відкрито апеляційне провадження за апеляційною Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2020 у справі №908/3295/19.
Вказаною ухвалою поінформовано учасників справи, що через запровадження постановою Кабінету Міністрів України     від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2",     зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, учасники справи про дату та час судового засідання будуть повідомленні додатково.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2020 вищезазначаною вколегією суддів приянято до свого провадження справу №904/3295/19. Розгляд справи №904/3295/19 призначено в судовому засіданні на 15.06.2020 на 12:20. Рекомендовано учасникам справи утриматись від безпосередньої присутності в залі суду, прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі,     відповідно до     Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196, надати клопотання про розгляд справи за їх відсутності; У випадку безпосередньої участі учасників справи в судовому засіданні обов`язковою є наявність засобів особистого захисту (масок, рукавичок, тощо); Визнано явку представників в судове засідання не обов`язковою.
11.06.2020 на офіційну електронну адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло (підписане кваліфікованим цифровим підписом) від представника позивача клопотання про розгляд справи №908/3295/19 без його участі за наявними у справі матеріалами. 
Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися. З адреси відповідача 15.06.2020 на адресу Центрального апеляційного господарського суду повернулося рекомендоване повідомленням №4900082118220 з поміткою “за закінченням терміну зберігання”. 
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
Беручи до уваги, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.
15.06.2020 оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Під час звернення з позовом до суду позивач в тексті поданої позовної заяви у справі № 908/3295/19 виклав орієнтовний розрахунок судових витрат, в якому зазначив в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 грн. При цьому вказав, що повний розрахунок судових витрат буде наданий за наслідками розгляду справи.
Ані в прохальній частині поданої до суду позовної заяви, ані в заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач не просив здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву про винесення додаткового рішення позивач мотивує об`єктивними причинами неможливості надання доказів понесення витрат на правову допомогу суду раніше у зв`язку із підписанням акта про надання послуг за договором про надання правової допомоги з позивачем лише 20.02.2020.
До вказаної заяви на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду засвідчені копії договору про надання правової допомоги від 07.11.2019, укладеного з Адвокатським бюро Іллі Комлика , виписку за рахунками за період з 01.11.2019 по 29.11.2019, акту приймання-передачі правових послуг від 20.02.2020, посадочного документа та квитанції.
На підтвердження виконання умов вказаного пункту договору позивач надав виписку за рахунками, з якої вбачається перерахування позивачем на користь Адвокатського бюро Іллі Комлика 12000,00 грн. згідно рахунка № 11/7/2019-1 від 07.11.2019.
Надані позивачем документи свідчать про те, що договір з Адвокатським бюро Іллі Комлика був укладений позивачем ще в листопаді 2019 року, кошти за правову допомогу позивач оплатив адвокатському бюро 29.11.2019.
При цьому з позовом в даній справі позивач звернувся також в листопаді 2019 року.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених    статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду Запорізької області про відмову представнику Фізичніої особи –підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича у винесені додаткового рішення у справі № 908/3295/18.
Відповідно до пунтку 3 частини 1, частини 5  статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
24.02.2020р. в канцелярії Господарського суду Запорізької області зареєстровано заяву представника позивача адвоката Комлика І.С. про винесення додаткового рішення (т.2 а.с. 63-65).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В позовній заяві, підписаній від імені позивача адвокатом Комликом І.С. в частині «Щодо орієнтовного розрахунку судових витрат», позивач зазначав : «На викоання абз.9 ч.3 ст.162 Позивач зазначає, що орієнтовний розрахунок судових витрат складає – 22    380, 43 грн, з яких: 
- Витрати на правничу допомогу -12    000,00 грн;
- Витрати на оплату судового збору – 9380,43 грн.
- Повний розрахунок судових витрат буде наданий за наслідками розгляду справи.».
В прохальній частині позовної заяви позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача 625    361,71 грн 71 коп заборгованості за Договором перевезення вантажів № ПВ/42-18 від 01.11.2018р. (т.1 а.с. 6-9).
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що позивачем дотримані вимоги частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу щодо подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
В прохальній частині заяви від 24.02.2020р. представник позивача адвокат Комлик І.С. просив суд поновити строк на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, долучити до матеріалів справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу і винести додаткове рішення , яким стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 13 949,02 грн.
Обгрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача адвокат Комлик І.С. посилається на відсутність його і самого Позивача в судовому засіданні на якому було ухвалено рішення, на те, що про існування рішення він дізнався лише 12.02.2020р. з Єдиного реєстру судових рішень та на те, що Позивач перебував за межами міста Києва у період з 12.02.2020р по 19.02.2020р. і акт про надання послуг було підписано лише 20.02.2020р., в зв`язку із чим, докази несення судових витрат не могли бути подані раніше. 
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Адвокатом Комликом І.С. не надано доказів на підтвердження його доводів щодо відсутності позивача у місті Києві у період з 12.02.2020р по 19.02.2020р., в зв`язку із чим відповідні доводи відхиляються як необґрунтовані.
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3295/19, судове засідання для розгляду справи призначено на 09.01.2020р. о 11год. 30 хв.
В заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просив суд першої інстанції заяву  розглядати з урахуванням заяви представника про зменшення позовних вимог на 50     000,00 грн і стягнути з відповідача 575 361,71 грн 71 коп, повернувши позивачу з Державного бюджетуУкраїни судовий збір у розмірі 750,07 грн (т.2 а.с. 1-3).
Відповідно до протоколу судового засіданнвід 09.01.2020р. представник позивача адвокат Комлик І.С. приймав участь у судовому засіданні і окрім заяви про зменшення розміру позовних вимог інших заяв не мав, виклав стисло позовні вимоги і надав відповіді на питання головуючого (т.2 а.с. 23).
Ухвалою від 09.01.2020р. розгляд справи відкладено на 22.01.2020р. о 14 год.15 хв.
16.01.2020р. в канцелярії Господарського суду Запорізької області зареєстровано клопотання представника позивача адвоката Комлика І.С. згідно якого він зазначав, що всі докази подано до матеріалів справи та просив розгляд справи 22.01.2020р. провести без участі представника позивача (т.2 а.с. 27).
Ухвалою від 22.01.2020р., місцевий господарський суд, з метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, надання можливості сторонам подати суду докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, заявляти відповідні заяви та клопотання, враховуючи нез`явлення в судове засідання відповідача, відклав розгляд справи на 03.02.2020р. о 16 год 00 хв.
31.01.2020р. в канцелярії Господарського суду Запорізької області зареєстроване клопотання позивача про долучення до матеріалів справи докази направлення на адресу Відповідача копії заяви про зменшення позовних вимог, розгляд справи, що призначений на 03.02.2020р. представник позивача просив провести без його участі (т.2 а.с. 36)
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018р. у справі № 904/5995/16 викладена наступна правова позиція щодо поновлення процесуальних строків:
20. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
21. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.
25. Разом з тим, в аспекті зазначеного Суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на це, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має виходити з наведених вище відмінностей між поновленням та продовженням процесуальних строків, враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.
Таким чином представник позивача був обізнаний про рух справи, дату, час і місце проведення судових засідань, в зв`язку із чим відповідні доводи адвоката Комлика І.С. щодо його необізнаності з тією обставиною, що рішення за наслідками розгляду справи було винесено  03.02.2020р. є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про поновлення строків на подання доказів несення судових витрат. 
Відповідні доводи апеляційної скарги, що через відсутність судових дебатів у справі він, як представник позивача був позбавлений можливості подати до закінчення судових дебатів у справі докази несення позивачем судових витрат на правову допомогу і можливості подати відповідну заяву про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів у справі, відхиляються колегією суддів як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що позивачем не дотримані вимоги процесуального закону як в частині подання ним до закінчення судових дебатів у справі доказів несення судових витрат , так і в частині подання до закінчення судових дебатів у справі відповідної заяви про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.      
Таким чином саме на позивачеві лежить тягар несення негативних наслідків в зв`язку з невиконанням його представником вимог процесуального закону, як в частині подання ним до закінчення судових дебатів у справі доказів несення позивачем судових витрат на правову допомогу, так і в частині подання відповідної заяви про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів у справі.
Доводи апеляційної скарги які зводяться до викладення обставин надання позивачу правової допомоги відхиляються колегією суддів з огляду на недотримання представником позивача вимог процесуального закону в частині строків і порядку надання доказів несення витрат на правову допомогу.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до цитування норм права, які регламентуються спірні правовідносини і відхиляються як такі, що носять декларативний характер, оскільки не містять в собі посилань на порушення їх з боку суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи межі доводів і вимог апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича, колегія суддів доходить висновку, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 04.03.2020 у справі №908/3295/19 є законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для її скасування, а апеляційну скаргу залишає без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2    102,00 грн. (т.2 а.с.137) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.  

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    Фізичної особи-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2020 у справі №908/3295/19 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2020 у справі №908/3295/19- залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2    102,00 грн. покласти на Фізичну особу-підприємця Кундиревича Андрія Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифіуаційний код НОМЕР_1 )

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено та підписано 19.06.2020

Головуючий суддя                                                                М.О. Дармін

Суддя                                                                                 О.В. Березкіна

Суддя                                                                                С.Г. Антонік