ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 року          м.Дніпро         Справа №  912/3969/19
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)
суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2020 року, ухвалене суддею Кабаковою В.Г., у справі  № 912/3969/19
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",   вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601  
до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, пров. Училищний, 8, м. Кропивницький, 25006 
про  стягнення 2 578,31 грн .

В С Т А Н О В И В:

Позивач -  Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",   звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький із позовом про     стягнення 2 578,31 грн, з яких: 1 332,96 грн пені, 255,58 грн 3% річних, 989,77 грн інфляційних втрат.      
Рішенням Господарського суду Кіровоградської  області від  11.02.2020 року у справі                   № 912/3969/19  позовні вимоги задоволено частково.
Суд стягнув з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"  666,48 грн пені, 255,58 грн 3% річних, 989,77 грн інфляційних втрат, а також 1921,00 грн судового збору.
В решті позовних вимог відмовлено.
       Не погодившись із вказаним рішенням,  позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2020 у справі № 912/3969/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 666,48 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
          В обґрунтування  своєї скарги апелянт посилається на те, що  судом першої інстанції  неповно з`ясовано обставини,  що мають значення для справи, зроблено неправильні висновки, не досліджено всі  належні докази, порушено норми матеріального права та процесуального права.
Зокрема, апелянт посилається на те, що суд  неправомірно зменшив розмір  пені, оскільки не надав оцінку  майновим інтересам сторін.
Так, апелянт посилається на те, що він  має значну дебіторську заборгованість з боку споживачів,  а збитковість або відсутність прибутку   у відповідача не є винятковою  обставиною для зменшення пені.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області  в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 666,48 грн. та  ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2020 року, у справі   № 912/3969/19  в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
          Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
          За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідачем – квартирно-експлуатаційним відділом  надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          З матеріалів справи вбачається, 26.10.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України" ( постачальник) та КЕВ м. Кропивницький (споживач) укладено договір №4104/17-ТЕ(Т)-18 постачання природного газу (Договір, а.с. 11-20), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах Договору.
Згідно пункту 1.2. Договору, природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.
В розділі 2 Договору сторонами узгоджено помісячний обсяг природного газу, що має бути переданий з 01 жовтня 2017 по 31 грудня 2017.
Пунктом 3.1. Договору сторони передбачили, що постачальник передає споживачу  природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. 
Ціна за 1000 куб.м. газу за цим Договором становить 4 942,00 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5930,40 грн (пункт 5.2. Договору). 
Згідно пункту 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.
Строк дії Договору визначено з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 до 31 грудня 2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 12.1. Договору).
Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення 2 578,31 грн, з яких 1 332,96 грн пені, 255,58 грн 3% річних, 989,77 грн інфляційних втрат, позивач – Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу  №4104/17-ТЕ(Т)-18 від 26.10.2017, укладеного між сторонами в частині своєчасної оплати за поставлений газ.
Задовольняючи позовні вимоги,  господарський суд першої інстанції виходив з того, що  відповідач свої зобов`язання за спірним договором  в частині оплати за переданий газ здійснив несвоєчасно, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 договору, що є підставою для стягнення пені, інфляційних та 3 % річних.
Разом з цим, суд зменшив розмір пені  на 50%,  оскільки нарахована позивачем до стягнення пеня визнана судом "значним стягненням" у порівнянні з невстановленими збитками кредитора (позивача) у справі.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд     апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду  оскаржується лише позивачем та лише  в частині  наявності підстав для зменшення розміру пені,    колегія суддів здійснює перегляд   рішення суду саме в оскаржуваній частині.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції  щодо зменшення  розміру  пені з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кропивницький заявлено клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині штрафних санкцій, оскільки несвоєчасна оплата по Договору виникла через зазначення в платіжних дорученнях іншого договору, про що направлено відповідний лист від 14.03.2018. Разом з тим, позивачу не спричинено будь-яких збитків. 
Статтею 233 ГК України передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Водночас, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з приписами частини 3 статті 551 ЦК України, право суду щодо зменшення розміру неустойки розширено: розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Тобто,  вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи, тощо.
Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 ГПК України .
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18.
Державна політика у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 3 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" базується на принципах забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно-обґрунтованих витрат на їх виробництво, а також регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.
Відповідач - КЕВ діє на підставі Положення, є бюджетною установою державної форми власності, фінансується за рахунок видатків державного бюджету. Згідно Положення на КЕВ покладено проведення розрахунків за комунальні послуги, спожиті військовими частинами. Такі розрахунки здійснюються виключно за рахунок видатків із загального фонду державного бюджету через Державну казначейську службу України.
Як зазначив суд першої інстанції,  відповідач здійснює квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності останнього, та є державною військовою бюджетною установою і проводить розрахунки за комунальні послуги за рахунок видатків із загального фонду Державного бюджету.
При цьому, суд  також взяв до уваги, що позивач забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, АТ НАК "Нафтогаз України", як підприємство державного сектору економіки, є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розрахуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу, може призвести до значних соціально та економічно негативних наслідків для держави.
Разом з тим, відповідачем сплачено основну суму заборгованості позивачу, причиною  несплати такої заборгованості  стало  помилкове  зарахування таких коштів в рахунок іншого Договору, а  позивачем не надано доказів виникнення у нього значних збитків, за винятком інфляційних збитків, що нараховані згідно статті 625 ЦК України та стягнені з відповідача за цим судовим рішенням.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції, дотримуючись принципів справедливості, пропорційності у господарському судочинстві, збалансованості інтересів сторін, обґрунтовано задовольнив клопотання відповідача та зменшив розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на 50%, що дорівнює 666,48 грн.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті  рішення щодо зменшення пені, суд першої інстанції навів відповідне обґрунтування та  мотиви такого зменшення, а тому доводи  позивача є  безпідставними.
Таким чином, господарський суд Кіровоградської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав  їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -                                    
                                                 ПОСТАНОВИВ:    
         
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2020 року у справі     № 912/3969/19- залишити без змін.
          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3    ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.      
Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.05.2020року.

Головуючий суддя                                                            О.В.Березкіна

Суддя                                                                                  О.Г.Іванов

Суддя                                                                                  М.О.Дармін