П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 815/6127/14	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Бітова А.І., 
                                                   Яковлєва О.В.
          розглянувши в порядку письмового порядку в м.Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:
          У жовтні 2014р. ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ДПІ у Київському районні м.Одеси ГУ  Міндоходів в Одеській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення за №0003782102 та за №0003772102 від 29.09.2014р...
          В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у період з 5.09.2014р. по 12.09.2014р. посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.
          За результатами перевірки 5.09.2014р. ДПІ складено Акт перевірки у висновках якого встановлено порушення:
          -   абз.5 ч.2 ст.17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів";
          -  п.1 ст.3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
          На підставі встановлених порушень, 29.09.2014р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
          - за №003782102, яким до позивачки застосовано штрафні санкції у розмірі 61 000грн.;
          - за №003772102, яким до позивачки застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 3 700грн..
          Позивачка вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, незаконними та такими, що підлягають скасування, оскільки фактично податковим органом перевірка не проводилась.
Посилаючись на вказані обставини звернувся в суд із відповідним позовом.
          Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 8.10.2015р. позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення за №0003772102 від 29.09.2014р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3 700грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення за №0003782102 від 29.09.2014р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17 000 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
          Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8.10.2015р. залишено без змін.
          Постановою Верховного Суду від 26.06.2019р. касаційну скаргу ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8.10.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016р. по справі за №815/6127/14 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області за №0003772102 від 29.09.2014р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 3700 грн. за порушення п.12 ч.1  ст.3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за №265/95-ВР від 6.07.1995р.. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8.10.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016р. по справі за №815/6127/14 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області за №0003782102 від 29.09.2014р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог ч.12 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за №481/95-ВР від 19.12.1995р.   у сумі 17 000грн. Ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
          В подальшому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5.11.2019р. у задоволенні адміністративного позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №0003772102 від 29.09.2014р. відмовлено.
          В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №0003772102 від 29.09.2014р. задовольнити, посилаючись на порушення норм права.
          У квітні 2020р. сторонами по справі заявлялись клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку із тим, що на усій території України встановлено карантин.
          Проте, судова колегія вважає, що вказані клопотання не підлягають задоволенню, оскільки ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, до  КАС України, а саме  розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України    доповнено п.3, яким строки, визначені ст.47,79,80,114,122,162,163,164,165,169,177,193,261,295,304,309,329,338,342,363  КАСУ, а також усі інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину. 
          На підставі зазначеного, судова колегія вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі.
Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили. 
З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №0003772102 від 29.09.2014р., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в порушення вимог п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дійсно було не обліковано товар, який реалізується, а тому податковий орган дійшов правомірного висновку про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 1.10.2001р. ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП за №25560170000054610 та є платником єдиного податку другої групи з 1.04.2014р., що підтверджується довідкою платника єдиного податку від 12.03.2014р. (а.с.8, 9, 63, т.1).
5.09.2014р. ГУ Міндоходів в Одеській області було здійснено фактичну перевірку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване у прибережній зоні, АДРЕСА_1 та орендується ФОП ОСОБА_1 , з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої 5.09.2014р. складено акт перевірки за №178/21-02/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено порушення, зокрема: п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 6.07.1995р., а саме встановлено не ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 1 850грн. (а.с.30-32, т.1).
На підставі встановлених порушень, 29.09.2014р. ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення, зокрема, податкове повідомлення-рішення за №0003772102 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 3 700грн. (а.с.17, т.1).
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням висновків викладених у постанові Верховного Суду від 26.06.2019р. по даній справі, та підстав, за якими позивач пов`язує його незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Приписами п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 6.07.1995р. визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).
          Згідно ст.20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 6.07.1995р., до суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів громадян.
          За правилами ст.6 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 6.07.1995р., облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб`єктів малого підприємництва. Обов`язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів. 
          Відповідно до ч.3 ст.2 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» за №996-XIV від 16.07.1999р., суб`єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності.
          Отже, для суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування, зокрема, як платники єдиного податку другої групи, передбачено особливий порядок обліку та звітності.
          Положеннями пп.296.1.1 п.296.1 ст.296 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п`ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
          Наказом Міністерства Фінансів України за №1637 від 15.12.2011р. затверджено, зокрема, Форму книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) та Порядок ведення книги обліку доходів платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість. 
          Така форма Книги обліку доходів дійсно не передбачає ведення обліку товарних запасів.
          Аналізуючи вищенаведене, судова колегія зазначає, що у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування другої групи, не було обов`язку ведення обліку товарних запасів.
          Натомість фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебували на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.3 та ст.6 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 6.07.1995р. зобов`язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.
          За правилами абз.1 п.177.10 ст.177 ПК України, фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.
          Отже, судова колегія зазначає, що до документів, які є підставою для оприбуткування (обліку) товару, належать документи щодо походження товару, наприклад: накладні, податкові накладні та товарно-транспортні накладні.
          У відповідності до пп.3 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива та столових вин).
          Згідно з пп.7 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.
          Аналізуючи вищезазначене, судова колегія зазначає, що фізичним особам-підприємцям, які перебувають на спрощеній системі оподаткування як платники єдиного податку другої групи, заборонено здійснювати діяльність у формі реалізації підакцизних товарів, крім роздрібного продажу пива та столових вин. У іншому випадку – на таку особу покладено обов`язок самостійно перейти на інший вид системи оподаткування з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.
          При цьому, здійснення фізичною особою-підприємцем, яка перебуває у статусі платника єдиного податку другої групи, забороненого для такої системи оподаткування виду господарської діяльності, не є підставою для висновку про те, що на таку особу не поширюється відповідальність за дії, пов`язані з провадженням такої діяльності.
          Як вбачається із матеріалів справи, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням за №0003772102 від 29.09.2014р. до ФОП ОСОБА_1 , яка перебувала платником єдиного податку другої групи, застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 3 700грн. за реалізацію товарів у сумі 1 850грн., які не обліковані у встановленому порядку, на підставі ст.20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 6.07.1995р..
          З додатку №1 до Акта перевірки за №178/21-02/ НОМЕР_1 від 5.09.2014р. об`єкта торгівлі та громадського харчування (а.с.91-92, т.2), вбачається, що необлікованим ФОП ОСОБА_1 в кафе «Рашаль» товаром є: горілка «Немирів» штоф 0,5л, в кількості 5 шт., на загальну вартість 500грн.; горілка «Мороша» 1л, в кількості 2 шт., на загальну вартість 240грн.; шампанське «Французький бульвар» 0,75л, в кількості 3 шт., на загальну вартість 300грн.; коньяк «Шабо» 3 зірки «Шабський» 0,5л, в кількості 1 шт., на загальну вартість 80грн.; вино Шабо «Шабський погріб» в кількості 2 шт., на загальну вартість 160грн.; лікер «Де кайлер» в кількості 3 шт., на загальну вартість 540грн.; цигарки «Мальборо Gold» в кількості 1 шт. на 30грн..
          Отже, загальна вартість необлікованого товару складає 1 850грн. (500 грн. + 240 грн. + 300 грн. + 80 грн. + 160 грн. + 540 грн. + 30 грн.).
          За правилами ст.20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за №265/95-ВР від 6.07.1995р., до суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів громадян.
          Таким чином, судова колегія вважає що оскільки позивачкою не було обліковано товар, який реалізувався на загальну суму 1 850грн., то відповідач дійшов правильного висновку про застосування до неї штрафних санкцій за порушення вимог п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 3 700грн..
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №0003772102 від 29.09.2014р..
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 311, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.І.Бітов

                                                                                          О.В.Яковлєв