ПОСТАНОВА
Іменем України

12 березня 2020 року 
Київ
справа №825/679/17
адміністративне провадження №К/9901/23005/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Мартинюк Н.М.,
суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №825/679/17
за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради 
до Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області
про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії щодо проведення платежів по рахункам,

за касаційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2017 року 
(прийняту у складі: головуючого судді Бєлової Л.В., суддів Безименної Н.В., Желтобрюх І.Л.).

УСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області щодо непроведення платежів за платіжними дорученнями Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради за всіма кодами програмної класифікації видатків і кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків і кредитування місцевих бюджетів) і економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України;

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області відновити платежі по всім рахункам Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, окрім розрахункового рахунку НОМЕР_1 КЕКВ 2730 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг зв`язку».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні в Управлінні Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області (надалі також - «УДКСУ у м. Чернігові Чернігівської області») перебуває заява Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - «ПАТ «Укртелеком») про примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 10 лютого 2017 року у справі №927/1039/16 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради (далі - «УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради») заборгованості у сумі: 1280417,80 грн. Відповідач на адресу позивача направив вимогу від 21 лютого 2017 року №03-40/578 про здійснення УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради заходів для виконання судового рішення. Повідомлено, що на період виконання вимоги здійснюється проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

Як зазначає позивач, він вчиняв усі можливі дії, спрямовані на виконання запиту УДКСУ у м. Чернігові Чернігівської області щодо безспірного списання коштів з рахунків боржника, і встановлення асигнувань, достатніх для погашення заборгованості. Однак, станом на момент звернення позивача з адміністративним позовом кошти на рахунку УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради за визначеним кодом економічної класифікації бюджету відсутні, а додаткові субвенції з бюджету на виконання рішення суду з Державного бюджету України не виділялись.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради відмовлено.

Суд першої інстанції, приймаючи зазначене рішення, виходив з того, що вчиняючи дії з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 10 лютого 2017 року у справі №927/1039/16 щодо стягнення з УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради на користь ПАТ «Укртелеком» заборгованості, відповідач діяв в межах своєї компетенції та у повній відповідності до вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (далі також - «Порядок №845»). Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що жодних порушень норм діючого законодавства, а також прав чи охоронюваних Законом інтересів позивача, відповідач не допустив, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2017 року постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року скасовано і ухвалено нову постанову, якою задоволено позовні вимоги УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради повністю.

Визнано протиправними дії УДКСУ у місті Чернігові Чернігівської області щодо непроведення платежів за платіжними дорученнями УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради за всіма кодами програмної класифікації видатків і кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків і кредитування місцевих бюджетів) і економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України.

Зобов`язано УДКСУ у місті Чернігові відновити платежі по всім рахункам, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України, УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради, окрім розрахункового рахунку НОМЕР_1 КЕКВ 2730 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг зв`язку».

Оскаржуване судове рішення мотивовано тим, що позивач вчиняв дії спрямовані на виконання вимоги від 21 лютого 2017 року №03-40/578 і встановлення асигнувань, достатніх для погашення заборгованості, в межах наданих йому повноважень, що підтверджується зверненнями позивача. Станом на момент розгляду справи кошти на рахунку позивача за визначеними кодами економічної класифікації видатків бюджету відсутні, додаткові субвенції з бюджету на виконання рішення суду позивачу з Державного бюджету не виділялись.

Відповідно до положень пункту 33 Порядку №845 неможливість виконання боржником рішення суду протягом двох місяців є підставою для передачі виконавчого документу до відповідного органу Казначейства для подальшого виконання. Одночасно, орган казначейства зобов`язаний відновити здійснення платежів боржника, у тому числі по незахищеним статтям видатків.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вжиті позивачем заходи щодо виконання вимоги і встановлення відкритих асигнувань не призвели до виконання судового рішення, а з моменту надходження до відповідача заяви ПАТ «Укртелеком» минуло понад два місяці, отже дії відповідача щодо невідновлення проведення платежів боржника по незахищеним статтям видатків є протиправними. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечення)

У касаційній скарзі Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2017 року, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року залишити в силі.

Зокрема, скаржник зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також без повного і всебічного з`ясування обставин справи. В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що Порядком №845 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не передбачено підстав для відновлення платежів боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків, кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, отже, на думку відповідача, він діяв у межах своєї компетенції та у повній відповідності до вимог діючого законодавства.

Позивач подав заперечення на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін. У своїх запереченнях позивач вказує на те, що оскільки рішення суду неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження відповідних документів, то непроведення платежів боржника є протиправним.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 

Судами першої й апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20 грудня 2016 року у справі №927/1039/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25 січня 2017 року, задоволено позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» про стягнення з УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради 1280417,80 грн заборгованості та 19206,27 грн судового збору.

17 лютого 2017 року до відповідача надійшла заява ПАТ «Укртелеком» в особі Чернігівської філії про виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 10 лютого 2017 року у справі №927/1039/16 щодо стягнення з УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради на користь ПАТ «Укртелеком» 1280417,80 грн заборгованості та 19206,27 грн судового збору.

Листом від 21 лютого 2017 року №03-40/578 відповідач повідомив позивача про надходження заяви щодо стягнення коштів і просив надати дані для здійснення безспірного списання коштів. У зв`язку з тим, що на рахунку позивача відсутні відкриті асигнування для виконання судового рішення, встановлено вимогу щодо необхідності вжиття заходів, спрямованих на виконання судового рішення. Відповідач зазначив, що на період виконання зазначеної вимоги проведення платежів з рахунку позивача буде здійснюватися лише за захищеними платежами, передбаченими Бюджетним кодексом України.

23 лютого 2017 року позивач направив відповідачу відповідь №12-03/4090, якою повідомив, що судовий наказ у справі №927/1039/16 від 10 лютого 2017 року стосується відшкодування витрат у частині компенсаційних виплат за телекомунікаційні послуги, надані пільговим категоріям громадян за розрахунковим рахунком № НОМЕР_1 КЕКВ 2730.

Водночас 23 лютого 2017 року позивач направив лист №01-14/4095 до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації з клопотанням щодо вирішення питання про додаткове виділення обсягу державної субвенції для погашення боргу.

28 лютого 2017 року на 16 сесії 7 скликання за поданням депутатів Чернігівської міської ради прийнято рішення «Про звернення Чернігівської міської ради до Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України щодо погашення заборгованості минулих років за надані пільги з послуг зв`язку з Державного бюджету України».

Згідно з платіжним дорученням №745 від 27 лютого 2017 року частина суми у розмірі: 19206,27 грн судового збору сплачена.

Позивач повідомив відповідача своїм листом №12-03-4902 від 6 березня 2017 року про те, що ситуація, яка виникла, унеможливлює виконання функцій і завдань, та звернувся з проханням відновити платежі по всім незахищеним рахункам УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради, окрім №35417022023399.

21 березня 2017 року відповідач листом-вимогою №03-40/822 повідомив позивача про необхідність вжиття ним заходів для виконання судового рішення.

3 квітня 2017 року до відповідача надійшла ухвала Вищого господарського суду України від 27 березня 2017 року про зупинення виконання рішення у справі №927/1039/16 до закінчення перегляду справи.

24 квітня 2017 року до відповідача надійшла постанова Вищого господарського суду України від 12 квітня 2017 року у справі №927/1039/16 про залишення касаційної скарги УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради без задоволення.

24 квітня 2017 року відповідач повторно надіслав позивачу лист-вимогу щодо безспірного списання коштів з метою вжиття боржником заходів щодо виконання судового рішення. Відповідач зазначив, що на період виконання даної вимоги проведення платежів з рахунку позивача буде здійснюватися лише за захищеними платежами, передбаченими Бюджетним кодексом України.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 6 пункту 6 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство для виконання покладених на нього завдань має право в установленому порядку надавати попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства, а також складати протоколи про порушення бюджетного законодавства учасниками бюджетного процесу, на підставі яких зупиняти в межах повноважень, передбачених законом, операції з бюджетними коштами, а також ініціювати призупинення бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845.

Відповідно до пункту 2 Порядку №845, боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій)).

Згідно з пунктом 24 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до пункту 25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

За приписами пункту 26 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку з подальшим віднесенням зазначеної суми на видатки в розрізі кодів економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 27 цього Порядку.

Пунктом 27 Порядку №845 встановлено, що для здійснення безспірного списання коштів орган Казначейства відображає в обліку відповідні бюджетні зобов`язання боржника. Погашення таких бюджетних зобов`язань здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань зазначеного боржника. Одночасно боржник зобов`язаний привести у відповідність із такими бюджетними зобов`язаннями інші взяті ним бюджетні зобов`язання.

Згідно з пунктом 28 Порядку №845 орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

Відповідно до пункту 31 Порядку №845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Боржник зобов`язаний протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.

На період виконання вимоги орган Казначейства відкладає безспірне списання коштів та здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

Згідно з пунктом 33 Порядку №845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. Одночасно, органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-IX, що набрав чинності 8 лютого 2020 року, внесено ряд змін до Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - «КАС України»), зокрема до Глави 2 «Касаційне провадження» Розділу ІІІ «Перегляд судових рішень».

Разом з тим, пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки касаційна скарга Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області у цій справі подана до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, то здійснюючи касаційний перегляд справи Верховний Суд керується положеннями КАС України, які діяли до набрання чинності вказаним Законом, тобто у редакції Кодексу, чинній до 8 лютого 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (тут і надалі у редакції, чинній до 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача щодо непроведення платежів за платіжними дорученнями за всіма кодами програмної класифікації видатків і кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків і кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем вчинено дії, спрямовані на виконання вимог і встановлення асигнувань, достатніх для погашення заборгованості в межах наданих йому повноважень, а саме: позивачем, з метою розблокування рахунків і виділення коштів для своєчасного отримання незахищеними верствами населення послуг з виплати та доставки соціальних допомог, направлялись звернення до Деснянської районної у місті Чернігові ради з проханням ініціювати перед Кабінетом Міністрів України питання виділення коштів; до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації з проханням посприяти у вирішення ситуації, яка склалась.

Разом з тим, станом на момент розгляду даної справи судами попередніх інстанцій, кошти на рахунку позивача, за визначеними кодами економічної класифікації видатків бюджету, відсутні, а додаткові субвенції з бюджету на виконання рішення суду позивачу, з Державного бюджету України не виділялись.

Зазначені обставині не заперечувались сторонами.

Те, що вжиті заходи не призвели до виконання рішення суду за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а встановлення відповідачем обмежень у проведенні платежів за платіжними дорученнями боржника жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 33 Порядку №845 у разі, коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. Одночасно, органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Отже, неможливість виконання боржником рішення суду протягом двох місяців є підставою для передачі виконавчого документу до відповідного органу Казначейства для подальшого виконання. Одночасно, орган казначейства зобов`язаний відновити здійснення платежів боржника, у тому числі по незахищеним статтям видатків.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі №826/19412/15, від 29 січня 2019 року у справі №805/1543/18-а, від 13 лютого 2020 року у справі №825/1241/17, від 13 лютого 2020 року у справі №812/1325/17, від 18 лютого 2020 року у справі №825/1155/17, від 24 лютого 2020 року у справі №825/1869/17.

Доводи скаржника про те, що Порядком №845 не передбачено підстав для відновлення платежів боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків, кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету є помилковими, оскільки пунктом 33 вказаного Порядку передбачено відновлення органом Казначейства проведення платежів боржника.

За такого правового регулювання, предмета і підстав позову у цій справі Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про задоволення адміністративного позову.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції під час розгляду й ухвалення оскаржуваного судового рішення, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на повно встановлених обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, з правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що доводи наведені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на результат касаційного перегляду справи судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду