Ухвала
 
08 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 756/4120/16-ц
провадження № 61-7721ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В.,  розглянувши касаційну скаргу Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» на рішення Оболонського районного суду      м. Києва від 20 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 рокуу справі за позовом Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від                              20 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від                      25 лютого 2020 року.
 
В касаційній скарзі заявник просить скасуватиоскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Разом із касаційною скаргою від заявника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин. 
 
Так, заявник вказує, що ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 квітня 2020 року його касаційну скаргу було повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Копія даної ухвали отримана ним 30 квітня 2020 року. Крім цього, в період карантину, запровадженого на території України, процесуальні строки продовжено, у зв`язку із чим, на думку заявника, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.
Встановлено, що 31 березня 2020 року Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» вперше подав касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду від                         21 квітня 2020 року касаційну скаргу Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» повернуто, оскільки до касаційної скарги не додано документу, що підтверджують повноваження його представника.
05 травня 2020 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Необхідно зазначити, що 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року            № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).
Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Враховуючи, що процесуальні строки касаційного оскарження судового рішення, визначені статтею 390 ЦПК України, Законом № 540-IX продовжено на строк дії карантину, строк на звернення із даною касаційною скаргою до Верховного Суду заявником не пропущено, у зв`язку із чим клопотання про його поновлення підлягає залишенню без розгляду.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступних підстав.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до                суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив                1 378 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до судукасаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що, звертаючись до суду з позовом, Автокооперативом по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» було заявлено чотири вимоги немайнового характеру.
З урахуванням наведеного та зважаючи на вимоги касаційної скарги, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з даною касаційною скаргою, становить 11 024грн (1 378 грн*4*200%).
Як вбачається з доданого до касаційної скарги платіжного доручення                  № 59 від 27 березня 2020 року, заявником сплачено судовий збір у розмірі                5 512 грн. 
 
Таким чином, заявникунеобхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 5 512 грн (11 024 грн - 5 512 грн) та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Крім цього, в порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі чітко та належним чином не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, заявник оскаржує рішення суду першої та апеляційної інстанцій, визначені в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої 
статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути чітко зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389  ЦПК України підстави (підстав) та надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення зазначених недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від                                20 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від                        25 лютого 2020 рокузалишити без руху.
 
Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали тазакінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                   Є. В.  Коротенко