Постанова
Іменем України
 
21 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 398/1964/17
провадження № 61-40203св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., 
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,
треті особи - Олександрійська міська рада, Олександрійська районна державна адміністрація, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2018 року у складі судді Крімченко С. А. та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року у складі колегії суддів: Авраменко Т. М., Кіселика С. А., Чельник О. І., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з первісним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Олександрійська міська рада, Олександрійська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дітей.
 
Позов мотивований тим, що з 22 липня 2006 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 01 червня 2016 року. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з відсутністю спору щодо місця проживання дітей, вони залишились проживати разом з нею, перебували на її повному забезпеченні до березня 2017 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 23 червня 2016 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей.
Відповідач протягом 2016 року та станом на 01 березня 2017 року аліменти не сплачував, з червня 2016 року по березень 2017 року навчанням дітей не цікавився, належним чином не виконував своїх батьківських обов`язків, не цікавився їх здоров`ям, не надавав гроші на їх лікування.
У березні 2017 року відповідач таємно приїхав до неї додому та без всяких домовленостей з нею забрав дітей до себе у с. Попельнасте. На час звернення до суду діти проживають з відповідачем. Відповідач посеред навчального року перевів дітей до іншого навчального закладу, діти перестали відвідувати гуртки. Рівень знань, які вони отримають у сільській школі гірший ніж знання, які вони можуть отримати в місті. Вважає, що дітям буде краще проживати з нею, вона їх любить, в повній мірі займалась їх вихованням та утриманням, піклувалась про їх життя, розвиток. Вона працює не офіційно, однак має постійний самостійний прибуток, за місцем проживання характеризується позитивно, не вживає спиртні напої, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем її проживання створено достатні умови для належного проживання та виховання дітей. Вона проживає в квартирі, яка належить її матері, яка своєю письмовою заявою надала згоду на проживання в цій квартирі їй та її дітям.
Просила визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за її місцем проживання:   АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача судові витрати.
У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Олександрійська міська рада, Олександрійська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дітей.
Позов мотивований тим, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишила дітей у своєї матері, де вони проживали до серпня 2016 року. Йому в цей період чинили перешкоди у спілкуванні з дітьми. Згодом позивач забрала дітей до м. Олександрії та влаштувала до школи.
Після розлучення він добровільно надавав ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання дітей, приймав участь у їх вихованні та лікуванні, кожного дня телефонував до дітей та цікавився їхніми справами та самопочуттям. Діти кожного дня просили його забрати їх додому.
Ввечері 30 березня 2017 року він приїхав до м. Олександрії щоб побачитись з дітьми, однак виявилось, що позивача вдома не було, квартира була відчинена, діти знаходились вдома самі. Він зателефонував позивачу та повідомив, що забирає дітей, оскільки не може ризикувати їхньою безпекою і здоров`ям. З того часу діти проживають разом з ним, ходять до Попельнастівської загальноосвітньої школи. Перешкод у спілкуванні матері з дітьми він не чинив, дітей проти матері не налаштовує. Вважає, що в інтересах дітей проживати саме з ним, а не з матір`ю. Він проживає у власному житловому будинку, в ньому обладнані дитячі кімнати. Він має можливість повністю матеріально забезпечувати дітей, його робочий день дає можливість відводити дітей до школи та забирати, займатись з ними вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про них. Він має стабільний самостійний немалий дохід, завдяки якому може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їхньої особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. ОСОБА_1 не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання, мешкає у двокімнатній квартирі, яка їй не належить та не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дітей, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дітей, їх навчання. На протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу діти постійно вказують на свої бажання жити разом з ним, оскільки прив`язані до нього та їхнього помешкання, їм подобається у нього, окрім того є можливість культурного розвитку дітей.
Алкогольних напоїв він не вживає, не палить, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей.
Просив визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за його місцем проживання у будинку АДРЕСА_2 . 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року, позов ОСОБА_1 до                 ОСОБА_2 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Олександрійська міська рада, Олександрійська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дітей,  задоволено.
Визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою:                                 АДРЕСА_1 .
Відмовлено в задоволенні зустрічного   позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Олександрійська міська рада, Олександрійська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дітей.
Вирішено питання про стягнення судового збору. 
Визначаючи місце проживання малолітніх дітей з матір`ю дітей, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з пріоритетності прав та інтересів дітей. Суд прийняв до уваги виконання своїх батьківських обов`язків сторін, вік дітей, що діти являються малолітніми і потребують в такому віці материнського піклування, стан здоров`я, можливості батьків у створенні найкращих умов для виховання та розвитку, а також те, що позивач ОСОБА_1 також має постійне місце проживання, постійне джерело існування, створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Крім того, позивачка в судовому засіданні зазначила, що не буде перешкоджати вільному спілкуванню   дітей з батьком. 
Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі
У липні 2018 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що в інтересах дійте проживати саме з ним, а не з матір`ю. Він має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей. ОСОБА_1 не надала суду докази того, що вона працює та має самостійний дохід. Суди не взяли до уваги інтереси малолітніх дітей. Діти повідомили про бажання проживати разом з батьком у селі Попельнасте та відвідувати Попельнастівську школу. Через застосування у справі презумпції «на користь матері» апеляційний суд звузив обсяг своєї оцінки її обставин, безпідставно обмежився встановленням відсутності «виняткових обставин» і знехтував вивченням подальших «не виняткових» обставин, які мають значення при забезпеченні найкращих інтересів дітей учасників справи. 
Аргументи учасників справи 
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції. 
У листопаді 2018 року матеріали цивільної справи № 398/1964/17 надійшли до Верховного Суду.
16 квітня 2020 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу            Дундар І. О.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів відхиляє аргументи касаційної скарги, виходячи з наступного. 
Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року, рішенням суду шлюб розірвано 01 червня 2016 року. 
Мають трьох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після розірвання шлюбу діти за згодою батька проживали з матір`ю у                          місті  Олександрії, навчалися в навчально-виховному об`єднанні «Олександрійська гімназія ім. Т. Г. Шевченка ЗНЗ І-ІІ ступенів школа мистецтв». 
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 23 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 на утримання трьох дітей аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку (доходу).
Заборгованість за аліментами ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа від 23 червня 2016 року станом на 28 лютого 2017 року становить 17 080,31 грн. 
В березні 2017 року ОСОБА_2 за відсутності матері ОСОБА_1 без її згоди забрав дітей проживати за місцем свого проживання в с. Попельнасте Олександрійського району Кіровоградської області та перевів їх на навчання до Попельнастівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. 
Сторони мають належні житлові та побутові умови, характеризуються позитивно. 
В письмовому висновку Олександрійської міської ради та Олександрійської державної адміністрації, наданому до суду апеляційної інстанції  зазначено про визначення місця проживання дітей з матір`ю. При цьому органи опіки та піклування виходили з інтересів дітей, а також того, що батько дітей після розірвання шлюбу з червня 2016 і до березня 2017 року взагалі не цікавився життям дітей, матеріально їх не забезпечував, навчанням не цікавився, в даний час перешкоджає вільному спілкуванні дітей з матір`ю, впливає на дітей, здійснює на них певний психологічний тиск і через них намагається повернути дружину.
Відповідно до частини першої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зазначено, що «при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року».
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, встановивши, що саме визначення місця проживання дітей із матір`ю відповідатиме їх інтересам, суди зробили обґрунтований висновок про задоволення позову. 
Висновки Верховного Суду
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення постановлені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 410 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                              І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков
 
В. І. Крат