Ухвала
03 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 731/536/19
провадження № 61-5092ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області, у складі судді Савенко А. І., від 06 грудня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Іванової Г. П., від 14 лютого 
2020 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №2-358 від 10 січня 2010 року, виданого Варвинським районним судом Чернігівської області, про стягнення з нього на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») грошових коштів в сумі 1 458 983,20 грн таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року залишено без змін. 
14 березня 2020 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року і постановити нове рішення, яким задовольнити заяву та визнати виконавчий лист, виданий Варвинським районним судом Чернігівської області, про стягнення з нього на користь 
АТ «Універсал Банк» грошових коштів в сумі 1 458 983,20 грн таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною першою статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, 
пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
ОСОБА_1 реалізував своє право на апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до пункту 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 
ЦПК України свідчить про те, що законом не передбачена можливість оскарження в касаційному порядку ухвал щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, після їх апеляційного перегляду.
Відсутність передбаченого процесуальним законом права на касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, після перегляду в апеляційному порядку, унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Аналогічні висновки про відмову у відкритті касаційного провадження викладені зокрема в ухвалах Верховного Суду від 20 січня 2020 року (справа № 753/21777/14-ц, провадження № 61-643ск20), від 16 березня 2020 року (справа № 505/5403/14-ц, провадження № 61-4104ск20), від 26 липня 2019 року (справа № 242/4462/17, провадження №61-13109ск19).
Чернігівській апеляційний суд в оскаржуваній постанові від 14 лютого 2020 року вірно зазначив, що вона не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки ухвала Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року щодо відмови у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,та відповідно постанова Чернігівського апеляційного суду 
від 14 лютого 2020 року, яка ухвалена за результатами апеляційного перегляду вказаної ухвали, не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 3, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року в цивільній справі № 731/536/19.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. В. Шипович
                   Є. В. Синельников
                                                                                                           С. Ф. Хопта