Ухвала
 
04 червня 2020року 
м. Київ
 
справа № 545/1450/17
провадження № 61-14778св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом  ОСОБА_1 до Микільської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавська районна державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом.
 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року позов задоволено. Встановлено факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП) ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий на ім`я ОСОБА_3 , належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Визнано недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка серії ПЛ № 0172581, виданий на ім`я ОСОБА_3 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року - без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2  просить скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Полтавського районного суду Полтавської області.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Микільської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавська районна державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов