Дата документу 11.03.2020 Справа № 310/3936/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 310/3936/19 Головуючий у 1-й інстанції: Стручкова Л.І.
Провадження №22-ц/807/844/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
11 березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря 	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу                                                    ОСОБА_1 , в особі законного представника  ОСОБА_2  на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_3  та ОСОБА_4  які діють в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5  до ОСОБА_1 в особі законних представників ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином),-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року  ОСОБА_3  та  ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітнього  ОСОБА_5  (далі - позивачі) звернулися до суду з позовною заявою до  ОСОБА_1  в особі законних представників  ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином).

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що  18.09.2018 року приблизно о 18 годині, перебуваючи на майданчику біля Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5, яка розташована за адресою: Запорізька область місто Бердянськ, вул. Руденко, 5, неповнолітній ОСОБА_1 , який не досяг встановленого законом віку настання кримінальної відповідальності, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому численні удари руками та ногами по голові, обличчю, тулубу та кінцівкам, спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судової медичної експертизи №356 від 12.10.2018 року тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, садна порожнини рота, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 
В ході досудового розслідування ОСОБА_5 визнано потерпілим по кримінальному провадженню №12018080130003142 від 20.09.2018 року.
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд його батьків: матері - ОСОБА_2 , батькові ОСОБА_6 , яких зобов`язано посилити контроль, нагляд у виді обмеження дозвілля ОСОБА_1 зобов`язавши його перебувати за місцем його мешкання з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, строкм на два роки. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2019 року ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року в частині залишення без розгляду цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_3 , поданого в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу скасовано призначено розгляд цивільного позову в порядку цивільного судочинства. В решті ухвалу залишено без змін.

У вересні 2019 року законний представник потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 уточнивши позов зазначили, що діями відповідача завдано позивачу немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті: негативні переживання, тривога, порушення сну та неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, апатія, негативізм, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я, порушення нормального способу життя, оскільки позивач був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, позивач був змушений проходити стаціонарне лікування з 20.09.2018 року по 30.09.2018 року з діагнозом черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні забої м`яких тканин обличчя, садна порожнини рота. Крім того, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_5 був змушений звернутись за допомогою до психолога та був постановлений на облік до лікаря - психіатра.
Внаслідок вчинення відповідачем суспільно небезпечного діяння відносно позивача, останній був змушений змінити місце навчання у зв`язку з небажанням повертатись до тих місць та людей, які навіюють неприємні спогади про отримання тілесних ушкоджень. Вказане вплинуло на потерпілого, адже багато зі свідків подій були учнями тієї ж школи, що й потерпілий, один з них був «відео оператором» ганебного вчинку ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , одноліток ОСОБА_5 , його однокласник, свідок по кримінальному провадженню та той, кого прохав неповнолітній ОСОБА_1 фільмувати побиття. Відшкодування заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 100000 гривень. Ця сума обумовлена вищезазначеними фізичними та душевними стражданнями, погіршенням внаслідок цих страждань стану здоров`я, потреби докласти додаткові зусилля на відновлення того положення, яке існувало до вчинення відповідачем суспільно небезпечного діяння, потребою продовжувати психотерапевтичні заняття з психологом. У зв`язку з підготовкою до розгляду справи в суді, отримання правничої допомоги, консультацій та допомогою у складанні цивільного позову поніс витратні 11500 гривень. Зазначені суми просить стягнути з відповідача, а в разі відсутності у неповнолітньої особи майна достатнього для відшкодування завданої шкоди, в частці якої не вистачає, або в повному обсязі з її батьків, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Із урахуванням зазначеного позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , а у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, в частці якої не вистачає, або в повному обсязі з її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини, на корись цивільного відповідача - ОСОБА_5 моральну шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями (злочинами) у розмірі 100 000.00 грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , а у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, в частці якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини, на корись відповідача - ОСОБА_5 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11500,00 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2019 року позовні вимоги  ОСОБА_3  ,  ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітнього  ОСОБА_5  до  ОСОБА_1  в особі законних представників  ОСОБА_2 та  ОСОБА_6 , про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином)задоволено частково.

Стягнуто із законних представників неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діють законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 60000 грн.
Стягнуто з  ОСОБА_2 та  ОСОБА_6  на користь  ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11500 грн. 
Стягнуто з  ОСОБА_2 та  ОСОБА_6 судовий збір на користь держави у розмірі 714,74 грн. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його таким, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково стягнувши з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн, в рахунок відшкодування витрат правничої допомоги в розмірі 2500 грн. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не заперечує, що неповнолітнім ОСОБА_1 було завдано тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , який в результаті отримав тілесні ушкодження і зазнав моральної шкоди, проте, задовольняючи частково позов у розмірі 60000,00 грн. суд не навів мотивів визначення такого розміру моральної шкоди. На думка апелянта, достатнім розміром відшкодування моральної шкоди в даному випадку є сума у розмірі 5 000,00 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то вважає, що їх сума є завищеною. Крім того, судом не перевірено факт можливості відшкодування шкоди самим відповідачем по справі - ОСОБА_1 , а суд лише послався в рішенні на те, що у нього не встановлено наявність особистого майна.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_9 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обгрунитоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню. 
Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Згідно з ст. 376 ЦПК України  підставами для скасування  судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам відповідає не в повній мірі.
Суд першої інстанції, встановивши доведеність винуватості ОСОБА_1  у вчиненому злочині, задовольнив частково позовні вимоги позивача (потерпілого) щодо стягнення моральної шкоди і стягнув із законних представників неповнолітнього обвинуваченого завдану злочинними діями моральну шкоду, розмір якої визначив у сумі 60000 грн.   При цьому, судом було враховано характер злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого,  а також було враховано той факт, що  побиття було знято на відео на яке ОСОБА_1  наклав музику та виклав в соцмережу. Дане відео було розповсюджено серед широкого кола однолітків, тому ОСОБА_5 був змушенний змінити школу та користуватися послугами психолога та лікаря психіатра.  Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розміроі 11500 грн, суд зазначив, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу співмірний і містить всі складові, передбачені ч.4 ст.137 ЦПК України та доведеней позивачем. 
З висновком суду першої інстанції щодо стягнення з законних представників неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 60000 грн колегія суддів погоджується, оскільки такий висновок суду відповідає вимогам закону і фактичним обставинам справи, з висновком суду першої інстанції щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11500 грн, колегія суддів в повній мірі не погоджується. 

Судом установлено, що 07 травня 2004 року неповнолітній ОСОБА_1 скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин. 
18.09.2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи на площадці біля Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5, яка розташована за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Руденко, буд. 5 неповнолітній ОСОБА_1 , який не досяг встановленого законом віку настання кримінальної відповідальності, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до свого неповнолітнього знайомого - ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому численні удари руками та ногами по голові, обличчю, тулубу та кінцівкам, спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, садна порожнини рота, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За висновком судово-медичної експертизи № 356 від 27.09.2018 , ОСОБА_5 , знаходився на лікуванні з діагнозом: «Струс головного мозку. Забої м`яких тканин обличчя, садна порожнини рота», мали місце «в області зовнішнього кута лівого ока садна шкіри, гематома 2,5х3,0 см. На обличчі наявні дрібні садна. В порожнині рота в проекції 3-го пре моляра зліва садна м`яких тканин з боку слизової», згідно описової частини наданої медичної документації. Вказані ушкодження ймовірно утворилися від дії (ій) тупого(их) предмета(ів), можливо в строк, який вказаний в ухвалі, в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно п.п. 2.3.2.(а) «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»,1995 р. Таким чином, ОСОБА_5 було спричинено не менш ніж трьох ударно-травматичних впливів в ділянки вказані вище, найбільш ймовірно направлення вказаних травматичних впливів по відношенню до тіла вказаної особи було спереду назад.
За висновком експерта № 367 від 23.10.2018, не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень за обставин, на які вказав неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , під час перегляду відеозапису від 18.09.2018 наданого потерпілим.

Враховуючи, що на момент вчинення кримінального правопорушення неповнолітній ОСОБА_1 не досяг віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запаорізької області від 16 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків та обмеження дозвілля ( а.с. 17-26). 
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 проходив стаціонарне лікування з 20 вересня 2018 року по 30 вересня 2018 року з діагнозом закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозку, множинні забої м`яких тканин обличчя, садина порожнина рота. Дотепер у ОСОБА_5 продовжуються проблеми із здоров`ям у вигляді переіодичних головних болів, розлади сну, що підтверджується випискою із медичної карти ОСОБА_5 ( а.с. 94).
З психологічної характеристики ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеної кандидатом психологічних наук практикуючим психологом вищої категорії ОСОБА_11 16.11.2018, вбачається, що у ОСОБА_5 погіршився психоемоційний стан, необхідністю тривалої реабілітації в виді індівідуальних коригуючих занять з психологом ( а.с. 45). 
З довідки, виданої психологом ОСОБА_12 , вбачається, що станом на 18 січня 2019 ОСОБА_5 страждає на головні болі, підвищену тривожність, настороженість, недовіру до людей. Неповнолітньому рекомендовано індивідуальні корегуючи заняття з психотерапевтом для усунення таких залишкових явищ в наслідок перенесеного психоемоційного стресу, як відчуття відчуженості, приниження, нестриманості, неспокійного сну ( а.с. 46).
Відповідно до ч.2 ст.127, ч.ч.1, 4, 7 ст.128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2019 року Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року, якою до ОСОБА_1 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків та обмеження дозвілля в частині залишення без розгляду цивільного позову про стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу скасовано та призначено розгляд цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_3 в порядку цивільного судочинства. 
Відповідно до ст.ст.1166, 1167, 1168 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. 
Відповідно до ч.1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи.
В силу вимог ч.1 та ч.2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. 

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 

Станом на день розгляду даної справи ОСОБА_1 є неповнолітнім.

Враховуючи вказане, а також те, що ОСОБА_1 не має свого майна чи коштів, на даний час не працює і не отримує дохід, у зв`язку з чим не має можливості самостійно 
відшкодувати завдану шкоду, висновок суду першої інстанції про стягнення завданої неповнолітнім шкоди з його законних представників батьків, є правильним.
Встановивши доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненому злочині, суд першої інстанції, задовольнив частково позовні вимоги потерпілого щодо стягнення моральної шкоди і стягнув із законних представників неповнолітнього обвинуваченого завдану злочинними діями моральну шкоду, розмір якої визначив у сумі 60000 грн. 
При цьому, судом було враховано характер злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого. 
        Колегія суддів, обговорюючи доводи щодо стягнення моральної шкоди у розмірі визначеному судом, враховує тривалість лікування потерпілого, ступінь вини обвинуваченого, те, що у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпілий   ОСОБА_5   переніс фізичний біль, перебував на лікуванні з діагнозом закрита  черепно-мозгова травма, струс головного мозку, множинні забої м`яких тканин обличчя,  поставлений  на облік до лікаря - психіатра, останній змушений змінити місце навчання, оскільки багато свідків подій, які мали місце 18 вересня 2018 року  були учнями школи, де навчався потерпілий, один із них на прохання   ОСОБА_1  зняв на відео  побиття потерпілого  ОСОБА_5  на яке ОСОБА_1 наклав музику та виклав в соцмережу, що свідчить про надмірну жорстокість та зухвалість дій ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_5 .
З огляду на викладене вище колегія суддів погоджується з висновком суду щодо розміру стягнутої моральної шкоди, який було визначено із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілого, конкретних обставин справи, та інших негативних наслідків, що настали та не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану моральну шкоду, а тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню. 
Посилання апелянта, на тяжкий майновий стан, а саме відсутність будь-якого доходу, на думку апеляційного суду, не є тими обставинами, які б давали підстави для зменшення розміру моральної шкоди, виходячи із обставин його вчинення.
Доводи сторони відповідача в частині присудження позивачеві за рахунок законних представників неповнолітнього ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, частково є виправданими, оскільки позивачем документально підтверджено понесення таких витрат, а саме: в матеріалах справи є договір про надання правової допомоги адвокатом Коробко С .Є. , акт виконаних робіт з детальним описом виконаних робіт, а також квитанція про оплату за послуги з правничої допомоги згідно з договором у розмірі 11500 грн., який відповідає вимогам співмірності відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України. Водночас, в детальному описі робіт адвокатом зазначено, що вона приймала участь в семи судових засіданнях, а кожне судове засідання вона оцінює в розмірі 1500 грн. Проте, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Коробко С.Є приймала участь в п`яти судових засіданнях ( три судові засідання у цивільній справі - 09.09.2019, 21.10.2019, 10.12.2019, два судуві засідання у кримінальній справі - 16.01.2019, 15.05.2019).
Отже, п`ять судових засідань становить 7500 грн. Таким чином витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 8500 грн ( 11500-3000 ), що є підставою для скасування судового рішення в частині вирішення питання про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. 
      Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору. 

При цьому суд враховує, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області  від 10 грудня 2019 року у цій справі в частині вирішення питання про стягнення із законних представників неповнолітнього ОСОБА_15 - ОСОБА_2 ,   ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в інтересах якого діють ОСОБА_3  та ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу скасувати. 
Стягнути з ОСОБА_2 та  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в інтересах якого діють ОСОБА_3  та ОСОБА_4 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн ( з кожного по 4250 грн). 
В іншій частині рішення суду залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 16 березня 2020 року.

Головуючий, суддя Г.С. Подліянова

Судді: М.С. Гончар

С.В. Маловічко